O varietách a anomáliích tvrdého patra lidského. 25 



ústí vedle obou hlavních postranních kanálků (incisivních) velmi často 

 ještě vedlejší chodbičky a sice tak, že ústí všechny kanálky do spo- 

 lečné malé (někdy ovšem dosti prostorné) dutinky, kdežto jinde jsou 

 jich vývody soustředěny v mělké jamce aneb prostě na příslušné 

 skoro ploché místo; pak nestává vůbec žádného společného foramen 

 incisivum. 



Pokud se týče počtu a uspořádání dírek, zjistil jsem následující 

 základní tvary: 



• ; •!• •!• •!* •* *|« 



• • • • 



23 12 41 34 42 55 7 případů 



z celkového počtu 260. 



Jednoduchý otvor, v němž nelze rozeznati přepážku, nalezl jsem 

 23krát; jednoduchý kanálek se pak teprve výše dělí na dva; někdy 

 však ústí také na dně dutiny nosní jednoduchým, středním otvorem 

 trychtýřovitým, před kterým crista incisiva náhle končí. Každé polo- 

 vici připadá pak pouze jednoduchá brázda, která se doplněním z druhé 

 strany přemění v kanálek incisivní. Carabelli 44 ) líčil uspořádání toto 

 jako nález pravidelný. 



Ostatně chybí ve vzácných případech canalis incisivus úplně. 

 Případ oboustranného chyběni vchodů do incisivního kanálku na dně 

 nosní dutiny popisuje Henle 45 ); jednostranné chyběni otvoru toho po- 

 zoroval jsem sám. 



Uspořádání, které Scarpa popsal za normální, vyskytuje se sku- 

 tečně nejčastéji; chybením přední nebo zadní dírky vysvětlí se ostatní 

 tvary a rozdělením zadního otvoru v 2 postranní povstane celkem 

 5 dírek. 



Z výše uvedených 7 základných typů lze změnou polohy před- 

 ního neb zadního otvoru odvozovati následující tvary: 



• •• • • • • - © ••• 



I • 



3 6 11 případ. 



u ) Dr. G. Carabelli von LuNKAszpRiE. Anatomie des Mundes. Wien. 1842. p. 7. 

 45 ) 1. c. p. 183. 



