O varietách a anomáliích tvrdého patra lidského. 21 



hlídce lebek zvířecích, chovaných ve sbírce ústavu p. prof. Vbjdov- 

 ského nalezl jsem totiž následující uspořádání kanálku incisivních: 

 U ssavců ústí pravidelně oba canales uasopalatini samostatně, jsouce 

 od sebe odděleny více méně silnou mediální příčkou. U některých 

 opic se ovšem příčka ta značně ztenčí, ba částečné takořka zmizí 

 (1 exemplář Cebus capucinus) 48 ). 



Před každým otvorem, který sám bývá ovální, nachází se oby- 

 čejně malá poloměsičitá jamka, kterou jsem často také na lidských 

 lebkách nalezl vytvořenou. Další, střední kanálky chybí často aneb 

 jsou pouze zcela jemné (u psa, obr. 9. fn., jaguára, obr. 11. fn.). 

 U některých druhů jsou však naopak značné vyvinuty. 



Tak nalezl jsem u 4 exemplářů jezevce (obr. 10. fn.) v příčce 

 mezi oběma otvory incisivními střední, menší kanálek, který vedl přímo 

 do nosní dutiny a sice do kalíškovité prostory, která povstává mezi 

 oběma, od sebe poněkud odstupujícími, středními polohranami (semi- 

 cristae incisivae). Na páté lebce jezevčí nacházely se místo jedné 

 větší tři menší dírky za sebou položené v podélném švu mezi 

 otvory incisivními. — Není pochyby, že se tu jedná o výživné ka- 

 nálky pro přepážku nosní. 



Podobný střední kanálek nalezl jsem na lebce rysa, kdežto 

 lebky medvědí vykazují mediální kanálek střední nebo zadní (obr. 13. 

 a) fn), však vždy mezi obě polohrany incisivní, na tomto místě ka- 

 líškovité rozevřené (obr. 13. b) fn.) vedoucí. 49 ) 



Na lebce koňské jeví se pak přední kanálek mediální, který však 

 ústí na zevní ploše horní čelisti pod dolním okrajem nosním. 



Analogon nejsložitějšího typu otvoru incisivního t. j. s 5 otvory 

 nalezl jsem na lebce dikobraza afrického (obr. 12. fi.) tu vyskytují 

 se vedle dvou hlavních postranních dva menší zadní postranní a jeden 

 přední, lichý kanálek. 



U přešívavců, u nichž následkem nevyvinutí se řezáků zakrsá- 

 vají kosti mezičelistní, spoří se také kostní hmotou a zvětšují 

 se naopak otvory příslušné: oba postranní kanálky, vlastně pouhé 



48 j G. CuviF.it (Leçons ď Anat. comp. 2. édition Paris 183". p. 460 a násl.), 

 který velmi bedlivé zaznamenává odchylky v poloze a rozměrech otvorů incisiv- 

 ních u různých ssavců, udává, že otvory ty u indického kaloně jsou sloučeny, 

 jelikož dolní apofysa kosti mezičelistní není ossiíikována. Ale také u tapira po- 

 vstává prý sloučením obou objemných otvorů incisivních jediný, který většinou 

 přináleží kostem maxillarním. — Zn ičné rozdíly ohledně rozměrů otvorů vy- 

 skytují se u hlodavců, u nichž někdy zasahují až do krajiny prvního třecího zubu. 



49 ) Velký ovální otvor mezi otvory incisivními nalezl Ccvif.r u Coati. 



