oQ XX XI V. J. Matiegka: 



a literskc, byla um větší pozornost věnována. Kupffer zjistil jej totiž 

 u 25 až 30°/ lebek z Královce a okolí a v podobném poměrném 

 počtu pak dále na starólitevských lebkách z Nemmersdorfu a uvedl 

 současně, že i tamní zubní lékaři poznali znak ten na tvrdém patru 

 svých pacientů ; Bessel-Hagen prohlašuje dokonce, že torus palati- 

 nus se vyskytuje asi u polovice všech pruských lebek. 



Virchow 58 ) poukázal pak k tomu, že mezi 17 lebkami z hrobů, 

 livonských se znak ten nachází pouze na jediné a že i u dřívějších 

 lebek téhož původu se častěji jevila pouze v zadní části patra, právě 

 před příčným švem, více diffusní naduřeuina, která nepokračuje na 

 kost patrovou. Vůbec nalezl znak ten zřídka, jednou ovšem na lebce 

 z lužického hřbitova v Gubnu s jakousi hyperostosou přímo za příčným 

 švem. Na jedné lebce ze staroslovanského hřbitova slaboszewského 

 pozorovány byly vedle toru palatinu také silné, sklerotické naduře- 

 niny na vnitřních (zadních) plochách alveolarnich okrajů dolní čelisti 

 v krajině praemolarů, jak je nalezl vlastně jen na lebkách eskymá- 

 ckých 59 ). Mimo to vyskytl se torus palatinus v druhém a méně 

 vyvinutý v třetím případu tohoto staroslovanského pohřebiště. 



Dr. Lissauer 60 ) potvrdil Kupfferův nález na starých lebkách 

 z „Kaldusu" v pruském Kulmu. Týž rozeznává tři stupně tohoto 

 znaku podávaje i bližší statistická udání, týkající se anthropoidů 

 a různých plemen lidských. Dle něho nevyskytuje se znak ten nikdy 

 u anthropoidů, ale u všech plemen lidských, ovšem většinou zřídka ; 

 častěji se nachází pouze u Kalmyků a Tatarů, nejčastěji pak u Slo- 

 vanů a zvláště silně vyvinutý u Prusů 61 ) 



Dr. J. Kopernicki 6;í ) však udává, že se torus palatinus vysky- 

 tuje bojně na lebkách Ainů; podobně soudí Tarenecký 63 ), který jej 



58 ) Verh. d. Berl. Ges. f. A. E. u. ü. 1879. p. (130)., 1892. p. (430). 

 ° 9 ; Sklerosa alv. okrajů byla častěji pozorována na lebkách Indiánů za- 

 padnulo břehu amerického. 



60 ) Zeitsch. f. Ethnol. X. 1878. p. 122. — Untersuch, ü. d. sagitt. Krüm- 

 mung d. Schädels v Arch. f. Anth. XV. Suppl. 1885. p. 28 a 53; — Verh. d. 

 Berl. Ges. etc. 1892. p. (429). 



61 ) Lissauer zjistil totiž znak ten u 52 Poláků v 77*1%, u 27 Prusů v 68-6%, 

 u 7 Kalmyků v 57-1, u 9 Tatarů v 55-5, u 8 Papuanců v 500, u 19 Novoholan- 

 ďanů v 321, u 20 Černochů v 30-0, u 10 Eskimáků a Gronlanďanů v 300, 

 u 14 Staroegypťanů v 28*6, u 11 Číňanů v 27-2, u 26 Malajců v 26-9, u 34 ame- 

 rických Indiánů v 23'5, u 26 Evropanů v 19-2, u 7 Polynesiů v 14-3, u 5 židů, 

 5 cikánů a 11 anthropoidů nikdy. 



82 ) O koáciach i czaszkach Ainosów. Krakow 1881. p. 21. — Czaszki Ainow 

 atd. 1886. p. 19. Cit. Stxeda. 



) Beitr. z. Craniologie d. Ainos auf Sachalin. Mém. de P Académ impér. 



