O varietách a anomáliích tvrdého patra lidského. 31 



nalezl na lebkách Ainů jím a Kopernickim vyšetřených celkem v 36% 

 (22krát mezi 61), ale jen 7krát mezi 416 ruskými, 3krát mezi 54 

 finskými, 2krát mezi 12 tatarskými lebkami. 



Fb. Mebkel 64 ) naopak považuje torus palatinus za varietu, 

 která jednak jest zcela nevinnou, jinak příležitostné se může objevo- 

 vati na každém místě. 



Celkový přehled vývinu a stavu otázky o toru palatinu podal 

 r. 1891 L. Stieda 65 ). Týž rozeznává sám hlavně 2 druhy neb tvary 

 tohoto znaku, totiž „vřeténkovitý ", plochý, podélní torus (spindel- 

 förmiger, flacher Längswulst), který zaujímá pouze užší pruh podél 

 patrového švu podélného (obr. 15), a „plochou naduřeninu patrovou" 

 (flacher Gaumenwulst, v podobě obráceného draku papírového) (obr. 16), 

 která zaujímá širší plochu a jest od alveolarního výčněle oddělena 

 plochou brázdou; vzadu pak jest po obou stranách t. zv. jamkou 

 žlázovou, nad které jsou totiž žlázky patrové hustěji osázeny, silněji 

 obmezena a ostřeji ohraničena. Dle Stiedt může délka vřeténko- 

 vitého toru palatinu dosahovati 25—30 mm, výška 15 mm i šířka 

 15 mm; ale i plochá naduřenina patrová může značné výšky do- 

 sáhnouti. Ovšem se vyskytují často odchylky v tvaru a hlavně pře- 

 chodní tvary. 



Poku ! se hojnosti vystupování týče, vyhledával Stieda znak ten 

 na 1463 lebkách a nalezl jej asi v stejném poměrném počtu na 

 lebkách východopruských & francouzských, ale v různém počtu na lebkách 

 jiných národů a plemen. 66 ) Dle výsledku své statistiky soudí Stieda, 

 že torus palat, není výhradným znakem lebek pruských, nýbrž ze se 

 vyskytuje u všech národů a plemen. Že by znaku tomu nepříslušel 

 vůbec žádný význam jako znaku plemennímu, neuznává; ba naopak 

 upozorniv na to, že znak se vyskytuje u jednotlivých národů v různém 



des sciences de St. Petersbourg. VII. Ser. T. XXXVII. Nr. 13. p. 19.; viz i réf. 

 v Arch. f. Anth. XX. p. 365. 



64 ) Handb. d. topogr. Anat. I. Bd, 1890. p. 390. 



65 ) L. Stieda: Der Gaumenwulst (Torus Palatinus). Ein Beitr. z. Anat. d. 

 knöch. Gaumens. Intern. Beitr. z. wiss. med. Festschrift R. Virchow. gew. 1891. 

 I. p. 145. 



66 ) Znak ten vykazovaly z 504 východopruských lebek 177 = 35-1%) 

 62 jiných lebek anat. sbírky v Královci 29 =z 40-7%, z 195 francouzských 

 68 == 34-8%, (a sice z 104 francouzských 30-7%, z 66 baskických 33%, z 25 auverg- 

 natských 55-1%, z 92 severoamerických 41 = 44% (a sice z 36 indiánských 

 11 = 40-0%, ze 80 eskymáckých 18 = 60-0%, z 37 mexických 12 = 30-2%) z 229 

 peruánských 129 = 56-3%, z 227 jihoafrických 43 = 18-9%; dále z 45 ruských 

 26 — 57-7%, z 72 lebek jiných národů ruské říše 33 = 45-6%. 



