3 L > XXXIV. J. Matiegka: 



procentu a že jej sám zvláště často a nejsilněji vyvinutý nalezl na 

 lebkách peruánských, má Stieda další pozorování a zkoumání za 

 nezbytné. 



Malý počet případů v jednotlivých statistikách uvedený, vzbuzuje 

 prý vždy nedůvěru a umožňuje, že statistiky zdánlivě přímo si odpo- 

 rovati mohou (ku př. udání jeho, Lissauera a Tareneckého ohledně 

 lebek ruských). 



Naproti tomu nemá Rüdinger 67 ) torus palat, vůbec za znak ple- 

 menný, poněvadž jej nalezl na lebkách předhistorických právě tak 

 často a tak nestále jako na lebkách nynějších. 



Také Mehnert 68 ) neuznává jej jako znak plemenný ; nalezl 

 torus palat, na lebkách kmenů germánských, slovanských, románských 

 a ugrofinských ; na evropských lebkách zjistil jej vůbec v 39*3%. 

 Lebky moderní z Elsaska vykazovaly znak ten v stejném procentu 

 (v 36'4 °/n) jako lebky ze středověku a z doby římské (v 36*1 %)• 



Přece však byla naduřenina středo patrová na dále opětně za 

 znak toho neb onoho kmene prohlášena. Tak upozornil Waldeyer 69 ) 

 na časté objevení se této naduřeniny na lebkách laponských; neboť 

 39 z 43 lebek chovaných v různých sbírkách ji vykazovalo. 



Koganei 70 ) nalezl znak ten 40krát mezi 131 lebkami Ainü t. j. 

 v 30-5% a sice 12krát zvláště silně, kdežto jej u 160 lebek Japon- 

 ských zaznamenal pouze 4krát. Ohledně těchto národů poznamenává 

 v nejnovější době Bcntaro Adachi 71 ) znova, „že jest torus palatinus 

 u Zaponců právě tak řídký, jak se vyskytuje četně u Ainů, ačkoliv 

 jakost tvrdého patra obou kmenů — nehledě k rozměrům a tvaru 

 — jest do ti podobná." 



Killermann 72 ) pozoroval torus palat, nejčastěji u Uhrů, Slovanů 

 a Paříeanů (t. j. asi v 20%), méně často u Franků (15°/ ) 73 ) a nej- 



67 ) Verh. d. Anat. Ges. auf. d. V. Vers, in München :891. Anat. Anzeiger. 

 VI. 1891. Ergenzuugsheft p. 242. 



■) D. Ernst Mehnert: Die anthr. Sammlungen Deutschlands XV. Catalog. 

 d. anthrop. Sammlung d. anat. Instit. d. Univ. Strassburg i. E. 1893. p. 111. 



69 ) Verh. d. Berl. Ges. f. A. E. u. U. 1892. p. 427. — Bericht über die 

 :XIII. allg. Vers. d. d. anth. Ges. in Ulm a. D. 1892 v Corresp. bl. d. d. Ges. 

 • A. E u. U. XXIII. 1892. p. 119. 



I Dr. J. Koganei: Kurze Mitth über Untersuch, v Ainoskeletten v Arch. 

 f. Anthrop. XXII. 1894. p. 384. 



) 1. c. p. 208. Týž nalezl torus. pal. silně vyvinutý jednou mezi 328 a po- 

 zději ještě dvakráte mezi dalšími 400 lebkami žapouskými. 

 T2 ) 1. c. p. 419. 



StarofranM t.j. na lebkách z hrobů ebrašských, chovaných ve sbírce 



