r 



XXXVI. Jinil ich Lad. Barvíř: 



Krystal obsahuje jednu úzkou lamelu dvojčatně dle základního 

 prismatu orientovanou, rovnoběžnou se pravou přední plochou m. 

 Lamella řečená půlí brachydoma * a zabíhá do hran, tvořených 

 prismatem a bracji\ pinakoidem způsobem, jaký naznačuje obr. 3- 

 V právo v zadu jest však u plochy b vyvinut přece malý proužek 

 plochy »i, příslušející ještě ku polovině přední, tedy plochy 1 10 a ten 

 jesl /cela téže polohy jako hlavní plocha m za dvojčatnou lamelou 

 vyvinutá. 



Jest patrno, že máme zde vlastně kontaktní trojče a sice dle 

 obyčejného u cerussitu zákona srostlicového stavěné, totiž trojče dle 

 základního prismatu, a sice tak orientované, že třetí individuum jest 

 rovnoběžno s prvním, prostřední individuum pak ovšem jest vyvinuto 

 toliko tvarem úzké lamelly. 



Nepravidelnost vývoje jeví se zde způsobem dvojím. 



Předně jest krystal rozšířen značně dle plochy předního m, čili 

 dle plochy 110. Následkem toho plocha 110 a této rovnoběžná pro- 

 tější plocha T 10 jsou nemálo zúženy a dvě plochy jehlancové, připa- 

 dající do pásma mezi rozšířené plochy hranolu a brachydoma jsou 

 silné zúženy a protáhly. 



Příčinou silnějšího vzrůstu do šířky dle jedné plochy základního 

 hranolu pokládal bych právě trojčetné složení krystalu dle této 

 plochy. 



Při stejnoměrném vývoji ploch m měl by jednotný krystal po- 

 dobu znázorněnou obr. č. 4. 



Druhá nepravidelnost krystalu záleží v tom, že plochy i indi- 

 vidua prvního a třetího nepřipadají přesně do jedné roviny, v levo 

 činí sice úchylku sotva znatelnou, jen stopu vypuklosti lze znamenati, 

 v právo však vystupuje zřetelně zapuklý úhel asi 5°6' (±l 1 / 2 ')> jaký 

 byl konstatován pozorováním reflexu světelného pomocí lupy na da- 

 tekohled nasazené, ježto signály byly slabý a jakoby rozmazány. 

 Bylo by lze mysliti na jinou orientaci třetího individua vůči indivi- 

 iiii druhému nežli na dvojčatění dle základního prismatu, ale jednak 



plochy i obou individuí jsou daleko méně k sobě nakloněny, 



< plochy hranolové individua prvního a třetího jsou rovnoběžný, 

 svrchu již bylo praveno. Dlužno tudíž pokládati zjev za nepravi- 

 vzrûstu. Opravdu také plochy i nejsou ani dokonale vyvinuty, 

 Qýbrž rovnoběžně ku brachydiagonale rýhovány. 



•by m jsou všecky značně leskly a největším dílem rovny. 



úzká plocha hranolová dává jediný, pěkný signál. Širší přední 



■anolová, jevící drobné nepravidelnosti vzrůstu, skýtá dva 



