O některých krystalech cerussitu ze Stříbra. 13 



2. (0.29.1) = 29Poo, poctěno 0.29.1 : 001 = 87" 16'. 



3. (0.37.1) = 37Poo, poctěno 0.37J : 001 = 87° 51 1 /,'. 



Značky brachydomat ukazují, jak v této poloze již malými od- 

 chylkami mění se délka osy vertikální značně. 



Po přestávce něco přes 4" objeví se všudy slabý signál, jehož 

 vzdálenost od signálu plochy i činí 36° 34 l / a ', jejž pokládám za reflex 

 vedlejší, za ním však následuje signál širší a silnější, vzdálený od 

 signálu plochy i 37° V (dif. v pozorování rozl. míst -4- 4', — 2'), čili 

 úklon plochy ku 001 činí 87° 34 1 //, přísluše brachydomatu (0.33.1) = 

 33Poo (poct 0.33.Î : 001 = 87° 36'). 



Zajímá, že tvar 33P°o připadá délkou vertik. osy doprostřed 

 mezi brachydomata svrchu jmenovaná 2.9 Poo a 31P<x>. 



Pak následuje ještě jeden slabý signál, vzlálený od signálu 

 plochy i 37° 46' (±2'), což dá od 001 vzdálenost 86 n 49'/ 2 ' a náležel 

 by brachydomatu 25Poo (0.251 : 001 = 86° 50' poctěno), ale plocha 

 není dokonale vyvinuta. 



Brachydomata vysoká: 22P&o, 29 Po°, 33Poo a 37P°o nebyla 

 po mém vědomí dosud nikde z cerussitu popsána a bylo by tuším 

 záhodno zkoumati tou příčinou i jiné vypuklé krystaly nerostu toho. 



Při pokusu odděliti krystal od podložky praskl nedaleko této, 

 dle dosti rovné plochy brachydomatické 012 (7.. / >o =>) ; 

 (0T2 : i — 104° 49' ±3', t. j. 0Ï2 : 001 = 19° 50', poctěno 19 n 52 1 /). 

 jež po obou stranách přechází na nedokonalou plochu brachydomatu 

 základního P^>. Úklon této ku i činí na nejlepším místě prám. na 88° 53', 

 což přináleží úklonu 35° 46' ku 001, počteno: 011 : 001 = 35" 52 . 

 Vzadu oddělila se pak větší část individua opět dle pukliny makro- 

 pinakoidní a sice dosti rovně, z čehož následuje, že individua cerus- 

 situ, protažená dle brachydomatu. mohou pukati též dle niakropi- 

 nakoidu. 



V pojednání tomto jsou popsány čtyři krystaly cerussitu ze 

 Stříbra. 



První jest dvojče kontaktní dle ooP, jehož obě individua mají 

 plochy nestejně vyvinuty, celkem však vůči dvojčatné rovině způ- 

 sobem souhlasným, k níž jest i souměrně rostlo. Příčinou nestejno- 

 měrného vývoje na straně spodní (na výkrese zadní) vzhledem ku 

 straně svrchní pokládán jest jednak způsob srostu dvojčatného, jednak 

 i různost podmínek vzrůstu na obou oněch stranách krystalu. 



