Příspěvek k poznání českých Gordiidů. 3 
kován, což arci pokročilé době letní (polovice května) nutno při- 
čítati. — 
Dne 6. července 1893, v době kdy zavládla veliká sucha, na- 
lezl jsem 6 exemplářů druhu Gordius tolosanus Duj. ve vysychajících 
kalužích stoky rybničné v Běchovicích. Individua byla vesměs sa- 
mice, a velmi mdle se v teplé vodě pohybovala. Louže tyto naplněny 
byly umírajícími i mrtvými hořavkami, řízky, šílky, raky a anodon- 
tami, z nichž některé měly v žabrech svých mláďata hořavek. Jak 
se ukázalo, byly tyto samice strunovců již beze všech produktů po- 
hlavních, tedy ve stadiu umírání. Týden na to louže z větší části 
byly již vyschlé a boj o špetku vody dokonán. Ryby všechny pohy- 
nuly a po strunovcích již ani stopy. 
Laskavostí pana dr. Sekery dostalo se mi z okolí Plzně něko- 
lik exemplářů strunovců, z nichž dva náleží druhu G. Preslii. Jeden 
právě opouští Feronii, o níž možno říci, že jest as stálým, charakteri- 
stickým hostitelem tohoto druhu. Po nálezech bránických, kde G. Preslii 
pouze ve Feroniích se vyskytal, jest nález tento ze vzdálené Plzně 
novým dokladem. Rovněž ve sbírkách českého gymnasia v Uh. Hra- 
dišti na Moravě nachází se exemplář Feronie, z níž G. Preslii právě 
vylézá. Třetí exemplář ze zásilky plzeňské nutno rozhodně za nový 
velmi charakteristický druh považovati. Navrhuji pro něho jméno 
Gordius Vejdovskyi a podávám následující jeho popis. 
Gordius Vejdovskyi n. sp. 
Délka: 7-8 cm, největší průměr (v zadní třetině těla) téměř 
0:7 mm. Exemplář samčí. Barva celého těla jest stejnoměrně černo- 
hněda, na břišní straně lze pozorovati pruh široký, poněkud světlejší. 
Tělo jest stejnoměrně válcovité, ke přednímu i zadnímu konci protáhle 
súžené. Přída sužuje se velmi silně, ač znenáhla, tak že přední konec 
jeví se téměř jehlovitě zašpičatěn. Kalota jest čepičkovitá, světle 
špinavožlutá, velmi nepatrná. Prsténec temnější, obvyklý u všech 
našich strunovců, úplně schází. Hned za kalotou jasnější následuje 
hnědá, základní barva těla. Krátce za kalotou objevují se zprvu drob- 
nější, pak větší skvrny téměř černé, jež podmiňují temnou barvu této 
specie. Skvrny tyto po obou bocích směrem k břišní straně se zve- 
ličují a tvoří dvě parallelní linie táhnoucí se po straně břišní, mezi 
nimiž zůstává pruh světlejší, temnými areolami jen slabě prostoupenÿ. 
Zadek ukončen jest vidlicí o ramenech téměř rovnoběžných, krátkých, 
zaokrouhlených a bezbrvých. Otvor genitalní leží v malém trojhran- 
