9 XIL V. Láska 
COS S — COS č COS 7 
sin s sin (g + u) = sin 
— sin s cos (© | u) =sin&ceosn 2 227722) 
a konečně v trojúhelníku FNP 
te zu SE) 
W jest zeměpisná šířka základního bodu staré soustavy. Tim 
problem všeobecně řešen. Numericky ale nelze výše uvedených 
vzorců použíti, nepočítáme-li nejméně s 10 místními logarithmy. 
Proto rozvádějí se výše uvedené tvary v řady. 
Tak jest zejména dle Bauerfeinda: 
Z à 
n = I% COS Y cos u — dy sin u + sin Y cos Ysin u 
ZO U: 
+ sin Y cos u — 
A224 \ da. An? 
ars 4 (cos? Y cos? u — sin? Y) — a cos Y cos? u 
Ay: . © à x 
+ sin u cos“ u + členy řádu čtvrtého 
A 3 
ST cos Y cos u {1 — cos? Y cos? uj 
podobně vypadá i vzorec pro č. Že transformace většího počtu sou- 
řadnic není pak mikterak příjemnou věcí, netřeba dále dokládati. 
Z rovnic 1) plyne 
COS y Sin Px 
t a nn — 5 
San y cos F — cos y sin Y cos Sr > 
kdež položeno 
deaz=X— 7x 
Ay=Y — y OU X) 
takže po krátké redukci obdržíme 
sin Ix 2 ISIN = 
toe = — — 2 
se cosy u u 2 cos y sin Y Sac 6) 
takže položíme-li 
sin « 
f= 
a dále 
te @ = — = 
