O rodu Opistoma O. Schmidt. 7 
nější se stává. Zvláště tou methodou podařilo se mné zjistiti vzájemný 
styk t. zv. bursae seminalis s vaječníkem. Posléze nutno přistoupiti 
k provedení serií řezových příčných a podélných. K tomu cíli užil 
jsem dvojí methody. 
Předně utvrzena zvířata tekutinou Flemmingovou zfedénou 
desateronásobným obsahem destilované vody, kteroužto tekutinou vařící 
polita část individuí. 
Za druhé užito methody známé pro turbellarie, totiž vařícího 
roztoku sublimátu. 
Přednost v ohledě histologickém dávám methodě prvé. 
Hypodermis 
není ve všech končinách těla stejně tlustá; v největší části těla, to 
jest mimo předního a zadního zúženého cípku jest to všude v nor- 
málných poměrech velmi teničká, průsvitná blanka, jejíž elementy 
však za živa jen z plochy pozorovati lze, při čemž jeví se jako 
pěti-, šesti- neb mnohoboká políčka. Na konservovaných sublimátem 
zvířatech jeví se intercellulární hmota silně zbarvenou, a zdá se 
jakoby hranice buněk byly ježaté; malými lalůčky zasahují buňky 
dle známých poměrů v sebe. Za živa však nic podobného viděti 
nelze, pouze značné intercellulárné mezery, do kterých tedy při kon- 
servování lalůčky buněk zasahují a dojem ježatých elementů činí. 
Na přídě a na zadu jsou buňky o mnoho vyšší, přecházejíce 
z boku těla v kubické a posléze válcovité, jakéž v nejvyšší výšce se 
jeví na předním a zadním polu těla. Obrysy buněk jsou zde též da- 
leko zřetelnější než na ostatním těle. 
© Protoplasma, za živa velmi průsvitná, jeví se na konservovaných 
zvířatech z přejemných v hlavní ose buňky protažených fibrill. Jádro 
jen velmi nesnadno lze za živa i na zbarvených praeparátech zjistiti. 
Ve válcovitých buňkách na přídě a zádi jest to vřetenkovité tělíčko, 
intensivněji se barvící a složené z četných, chromatických zrnek. 
V kubických buňkách, jež zvláště v okolí pohlavního otvoru a úst 
se nalézají, mívá jádro tvar kulovitý, jindy zase nepravidelný neb 
i laločnatý s velmi řídkými tělísky chromatickymi. 
Pouze na přídě těla a to na konservovaných zvířatech zjistil 
jsem buňky změněné ve žlázy jednobuněčné, tvaru vřetenkovitého, 
s hyaliním obsahem, avšak jádra v nich se mi nalézti nepodařilo. 
Na zevnějšek jest každá buňka pokryta teničkou, světlo lámající 
lamellou kutikulární; zdá se, že kutikula tato není souvislou, nýbrž 
