O rodu Opistoma 0. Schmidt. 13 
8. Obsáhlý prostor mezi zevní a vnitřní muskularis jest prostou- 
pen 1. svaly radiálnými a 2. žlazami jfcnovÿmi. 
Paprskovité svaly táhnou se v celé délce prostoru mezi zevní 
a vnitřní muskularis; na řezech příčných vidno, že podélné svaly 
vnitřní muskularis střídají se se svaly radiálnými. Tyto se jeví na 
povrchu jícnu jako řady lesklých tělísek, jednoduchých neb složených, 
dle toho, je-li sval jednoduchý anebo z více vláken složený. Jindy 
zase sval jednoduchý na svém průběhu se ve dvě neb tři větve štěpí. 
V jemné své struktuře jeví se tyto svaly jako jednoduchá vlákenka, 
složená z jednoduché řady alveolek. 
Prostora mezi dvěma radiálnými svaly jest značna a vyplnéna 
žlazou jícnovou, jejíž struktura na příčném řezu jeví se takto: 
Mezi dvěma svaly prostírá se mohutná buňka klínovitá, vypl- 
ňujíc celý prostor zdejší. Jádro této buňky leží hned blíže vnitřnímu, 
hned (avšak to spořeji) blíže zevnímu cípu, aneb posléze i u upro- 
střed buňky. Obsah buňky jest zrnitá hmota žlaznatá, z kteréžto pří- 
činy označuji celý orgán jako žlázu jícnovou. Neboť veškeré příčné 
průřezy mají týž obsah a podélné učí, že všecky ty buňky z příčných 
řezů tvoří jediný celek, žlázu vakovitou s hrubozrným obsahem, jenž 
se za Živa, jak již výše zmíněno, čile sem tam pohybuje. Sledování 
pohybu učí dále, že obsah žlaznatý vlévá se posléze do zúženého vý- 
vodu žlázy, kterýž však probíhá již v žaludovitém odstavci jícnovém, 
Otyůrky žlaz nalézají se na vnitřní ploše, nedaleko ústí jícnu, kde 
kutikula tvoří malou jamku. 
Zaludovitf odstavec jest sice v přímém spojení s předešlou tru- 
bicovitou částí, trčí však již volně do pochvy jícnové. Má ostatně 
totéž složení jako přední odstavec, jenže svaly radiálné zde se pone- 
náhlu šikmo a slabě obloukovitě ku vniterné stěně sbíhají. Odstavec 
tento má také své samostatné žlázy jícnové, kratší a dle všeho jedno- 
buněčné, jejichž vývod, rovněž zúžený ústí na okraji jícnu. 
Jest pravděpodobno, že sekret žlaz jícnových hlavně při přijí- 
mání potravy hlavní úkol hraje. 
Pochva jícnová jest velmi prodloužená a lze strukturu její i za 
živa i na řezech, — hlavně podélných dobře vystihnouti. Z břišní 
strany vidno, že otvor úst jest obdán věncem velikých buněk hypoder- 
málných, jichž jsem napočítal různý počet, totiž 2—8. Vyznačují se 
žíhaným obsahem plasmatickým a silně lesklým jádrem kulatým 
Buňky tyto jsou přímým pokračováním hypodermis a liší se od nich 
pouze velikostí a klínovitým tvarem. Dále do nitra pochvy, jež se tu 
valně rozšiřuje, jsou buňky velmi řídké, ano zdá se mně, že jen dvě 
