O rodu Opistoma O, Schmidt. 17 
c) Pochva pyjová sama je obdaná vnitřní a zevní blanou, Tento 
zevní obal pokračuje jako zúžený, patrně svalnatý stonek. Tam kde se 
na předním polu zúžuje pochva pyjová v krátký krček, nalézá se ve- 
liká buňka s rovněž velikým jádrem, jež se podobá jádru vaječnému. 
Buňka tato jako široká pentlice objímá krček pochvy. Leč nesnadno 
říci, jaký má fysiologický význam, bez pozorování vychlípení pyje 
z pochvy. 
d) V pochvě této prostírá se, za každých poměrů a ve všech 
polohách, snadno pozorovatelná pyje, prozrazující se temnými obrysy 
háčků hustě seřaděných a ostrými bodci do nitra vaku pyjového 
mířících. Na přídě počíná pyje hlavičkou, jež rovněž z bodců, značné 
delších a ozdobně složených sestává. Pak se táhne na zad více méné 
rovný, zúžený odstavec pyjový, trubicovitý, který nedaleko před ve- 
siculou ohýbá se v jednoduchou kličku, světlejší, kterážto se pojí 
tenkostěnným kanálkem hustě vinutým s vesiculou. 
Zvláštní podpůrné dvě tyčinky, o něž by se opírala pyje při 
vychlípení, neexistují; to co se jeví v tomto tvaru při každé poloze 
pochvy pyjové, není nic jiného, než chitinový vnitřní obal pochvy ob“ 
jímající hlavičku pyjovou na přídě. © 
Vychlípení pyje, které by vysvětlilo tvar její zevní, nepodařilo 
se mné viděti ve volném stavu, jak M. Scnurrze udává a kreslí. Při 
páření pak, kdy vězela celá pyje jednoho individua v dlouhé pochvě 
individua druhého, nebylo možno pro krátkou dobu pozorování po- 
měry pyje tak vystihnouti, jak by bylo v ohledě morfologickém žá- 
doucno. 
e) Mimo jmenované součásti v pochvě pyjové mezi zadním 
koncem pyje a schránkou chámovou, pozorovati lze za každé příle- 
žitosti zvláštní kličky, lesklé, četné, více méně složitě vinuté a při- 
dávající se k basi pyjové. V příznivých případech lze v nich i ka- 
nálky přejemné sledovati. Nesnadno jest vystihnouti jejich původ, 
a vztah k ostatním orgánům. Leč zdá se mně velmi pravdě podobným, 
že kličky tyto jsou mnohokráte přehýbané, jak tomu poměry dovolují, 
vývody žlaz přídavných, jež z těla do nitra pochvy pyjové vnikají. 
Žlázy ty jsou snadno sledovatelné zvláště u mladších exemplářů ; 
ony v různém počtu a různé velikosti jsou rozloženy v končině ústí 
chámovodů do vesikuly seminalis. Zevně jsou silně naduřelé, klíno- 
vité, na volném cípu žlutavě jasnou, poněkud světlo lámající hmotou 
naplněné, kdežto na spodní části nalezá se hmota hustě zrnitá, v níž 
také uloženo jasné jádro. Pak se každá žláza zúžuje ponenáhlu a po- 
kud jsem mohl vystihnouti, zároveň s chámovody ústí do nitra, nikoli 
Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1894. 2 
