O fossilnim kozorožci z Čech a Moravy a lebce z Radotina. 3 
ravé a lebkami a okončinami, pocházejícími z diluvialní hlíny (Löss) 
u Willendorfu a Aggsbachu jakož i z jeskyné Gudenusové, Bichmay- 
erové a Schusterlucku, vesměs v Dolních Rakousích. 
Při porovnávacích studií uvedených seznal jsem, že veškeré 
nadřečené zbytky kozorožce náležejí poměrně stejnému tvaru, jenž 
se od recentních tvarů: Ibex alpinus, Ibex caucasicus a Ibex sibi- 
ricus různí, a nazval jsem jej Ibex priscus.  Obšírné pojednání to !) 
obsaženo v památních spisech vídeňské akademie věd. Tam připojeny 
jsou i míry lebek a okončin kozorožce, pocházejícího z Oustí n. L. 
(ve dvorním museu) a z Berouna (v mé sbírce). 
Jelikož mně pan prof dr. Lause laskavě zapůjčil dvě lebky 
kozorožce, pocházející z Oustf n. L. a v geologickém ústavu c. k. né- 
mecké university uložené, jakož i dva úlomky násadců čelních, po- 
cházejících z diluvialní hlíny šárecké, dovoluji si v následujícím 
i o těchto pojednati a míry jejich, jak jsem je shledal, připojiti. 
Lebka radotínská (por. tab. X.) obsahuje skoro úplně zacho- 
valé pouzdro lebeční, oba násadce čelní asi u prostřed ulomené 
a kořenní část kostí nosních; Sev čelní je dosti znatelný, též šev 
věncový a i šev skráňový; kosti obličejové scházejí jakož i chrup; 
lebka náleží dle všeho kozlu dorostlému avšak ne velmi starému. 
Zachovalejší lebka ústecká zapůjčená mi prof. dr. Laugen, již 
naznačuji číslicí „I“, obsahuje pouzdro lebeční a násadce čelní u konce 
ulomené ; kosti obličejové jakož i čelistě scházejí, Švy jsou ponejvíce 
srostlé, což poukazuje na staré zvíře, a mocnost näsadeü na kozla. 
Méně zachovalá část lebky druhé, již naznačuji „II“, sestává z dvou 
polovic přední části, k sobě náležejících a z näsadcü skoro úplných, 
z nichž levý měří do výšky (délky) 260 mm, jelikož konec jest 
poněkud poškozen, bude výška tato obnášeti asi 280 mm. Obě části 
jsou slepené, avšak, jak zvláště na vnitřní straně pozorovati možno, 
jsou obě polovice následkem slepení nahoře poněkud nepřirozeně 
k sobě nakloněny. Lebka tato náleží, jak již prof. dr. LavBE správně 
podotknul, zvířeti mladému. 
Lebku z Oustí n. L. ve dvorním museu uloženou  označuji 
číslicí III; připojuji k mírám dole uvedeným k účelu porovnávacímu 
i míry lebky z Berouna, z Výpustku, z jeskyně Gudenusové, z Aggs- 
bachu, Willendorfu a lebky recentního kozorožce alpského, kteréž 
míry vyňaty ze spisu mého snora uvedeného. 
1) Worpkicn: Reste diluv. Faunen u. des Menschen aus dem Waldviertel 
Niederösterreichs“ 6 Tafeln. Denkschr. der math. naturw. Classe der kais. Akad. 
d. Wiss. B. LX, Wien 1893. ne 
