O fossilním kozorožci z Čech a z Moravy a lebce z Radotina. 4 
Nemůže tudíž býti pochybnosti, že štěrk a písek radotínský, 
v kůželi i mimo něho uložené, jsou stáří diluvialmiho ; voda Berounky 
nevystupuje za dnešních časů i při největší povodni nad levé pobřeží. 
Vrstvy tyto dosavad však na mapách geologických čítají se nesprávně 
k alluviu. Zpráva, již podala, „komise pro zasobování vodou v příčině 
pokusných prací na opatření vody pitní“ z území Lahoviček“) i se sta- 
noviska geologického velmi důležitá, nezabývá se geologickým stářím 
štěrků v náplavů naznačených. 
Bude tudíž na místě, obrátiti zřetel ku nálezu zubu nosorožce 
a dvou zubů koňských ve štěrku u nedaleké stanice západní dráhy 
„Karlův Týn-Buďnany“, jež objevil před několika lety vrch. inženýr 
pan Joser Neumanx a mně k určení byl zaslal. Koncem června 1894 
navštívil jsem ve společnosti pana vrch. inženýra naleziště, prostírající 
se po pravém břehu Berounky a hned za stanicí 30:3 km. od Prahy 
vzdálené. Dobyvä se tu hlína a písek, pročež vrstvy náplavu jsou 
tu ve značné délce otevřeny. Nad nejspodnější vrstvou hrubého, skoro 
čistého štěrku, skládajícího se z valounů (porov. obrazec v tisku, 
vrstvu a), v kteréžto vrstvě, mocnosti neznámé, pohybuje se opodál 
řečiště Berounky, spočívá 1 m. mocná vrstva čistého písku říčního (b) 
skládajícího se ze slabších vrstviček poněkud nakloněných, kteréž 
u podlahy obsahují velmi jemná zrnka písku, ten střídá se pak s vrst- 
vičkami hrubého písku s okrouhlými zrnky. Pak sledují mocnější lavice 
písčitého štěrku (c), jehož poněkud hranaté oblázky jsou značně ohla- 
zené, mezi těmi vyskytují se i kulaté oblázky křemenité; mocnost 
lavic štěrkových obnáší celkem 2-5 m. Nad štěrkem tím spočívá 0'4 m. 
mocná vrstva čistého jemného písku (d), nad níž sleduje vícero slabších 
lavic štěrku (e), skládajícího se z oblázků menších, více hranatých 
a méně okrouhlých, mezi nimiž poměrně málo písku roztroušeno jest; 
oblázky náležejí křemenci hnědošedému a zažloutlému s povrchem 
ohlazeným, velikosti 2—8 cm. v průměru, dále břídli a vápenci, jakož 
i graptolitové břidli (v tenkých okulacených neb hranatých plotinkách 
se objevující) a diabasu ; štěrk tento celkem S'5 m. mocný jest tudíž 
původu místního. Asi u středu štěrku toho v celkové hloubce okolo 
- Tm. uloženy nadřečené zuby nosoroëce a koně, skoro vedle sebe (2); 
ZN 
zbytky tyto nemohou pocházeti z větší zdállenosti, jelikož nevykazují 
známky delší cesty vodní. Nad štěrkem tím spočívá 5°7 m. mocná 
vrstva písčité hlíny (f), částečně, hlavně u podlahy, hranatým štěrkem 
promíchaná, přecházející v ornici (9), okolo 03 m. mocnou. 
1) Praha 1888—1891. 
