2 XXV. Čeněk Zahálka 
vzduchu tak snadno se nerozpadnou. Užívá se jich co kamene sta- 
vebního, dlužno. však stavbu ovrhnouti. V našem okolí nebylo ještě 
použito . hornin těchto ku pálení vápna, ale jinde na blízku, jako 
v Keblicích, v Lovosicích a Lukavci, v Litoměřicích vyrábí se z něho 
velmi dobré hydraulické vápno. Tam kde vrstvy vápnitého slínu na 
povrchu zvětrávají, vypadává z rozsedlin jejich vláknitý vápenec, 
jenž stěny jeho často pokrývá a ze slínu samého vyčnívají shluky 
pyritu, obyčejně co hmota skameňující po spongifch. Pyrit na po- 
vrchu mění se pak v limonit, sádrovec aneb hořkou sůl, ba i v ze- 
lenou skalici. Povlaky limonitové, místy v pestrých barvách naběhlé, 
bývají na plochách rozsedlin hojné. 
V nejhlubší části pásma X., X. a. vyskytuje se 1 m mocné sou- 
vrství sestávající z glaukonitického vápnitého slinu. Tato hornina jest 
měkká, na povrchu snadno se v jíl proměňuje a jen pod Hostínem 
u Mělníka je pevnější, kdež se větráním a vyluhováním stává též 
porovitou. Barvu má bílou, šedou neb zelenavou; pevnější kusy od 
Hostína jsou čerstvě z lomu vzaté modravé, na povrchu stávají se 
však žluté až žlutohnědé. Krom četného glaukonitu, limonitových 
a zvláště sádrovcových shluků a osamoceného zrnka křemene nelze 
jiných nerostů okem postřehnouti. Pod drobnohledem shledäme též 
práškovitý jíl, hojně vápence co hmoty skameňující, méně limonit 
a pyrit, jež komůrky foraminifer vyplňují. Také glaukonit objevil se 
tu co hmota skameňující. 
Ve vrstvách glaukonitického vápnitého slínu vyskytují se místy 
vrstvičky pískovce hrubozrnneho s tmelem slinitým jako ku př. na So- 
vici. Zrna jeho jsou křemenná. 
Vápenec čistý barvy bělavé, často zažloutlé, skládá vnitřní hmotu 
svírů. Jest velmi pevný a jemného složení. Činí dojem lithografického 
vápence. Vápenec ze svíru z vrcholu Křemína nad Křešicemi u Lito- 
měřic, jenž z téhož pásma XI. pochází a úplně se s oněmi z Roha- 
tecké výšiny shoduje, jeví se pod drobnohledem co jemnozrnná směs 
vápence čistého, v němž se objevují větší a světlejší průřezy vápence 
po foraminiferách neb jehlicích spongii. Hnědá rezavá zrnka limoni- 
tová, jichž okolí žlutavě je zbarveno, roztroušena jsou tu a tam ve 
výbrusu vápence. Hutnost vápence ze svíru v Libotejnické Skalce 
je 2:6. 
Zvláštním zjevem ve slinitě vápencových vrstvách pásma X. na 
Roudnicku i Mělnicku jsou velké hranolovité neb kuželovité vápen- 
cové tvary, zvané svéry, které přerušují vrstvy a na styčných plo- 
chách s vrstvou slinitého vápence pokryty jsou vláknitým vápencem. 
