6 XXV. Čeněk Zahálka 
mocných a rozsáhlých štěrků diluvialních v první řadě podrobeno. 
Skládá se obyčejně z bělavých neb zažloutlých někdy tmavošedých, 
dosti pevných vápnitých slínů neb slinitých vápenců. Dále od po- 
vrchu tvoří mocné stolice. Na povrchu dosti vzdorují vlivům povětr- 
nosti. Rozpadávají se v tenké desky lomu mísovitého zřídka rovného 
lomu. Udeříme-li na ně kladivem, zvoní, někdy tou měrou, že až 
uši zaléhají. Na vrcholech strání vyčnívají ostře z povrchu a chrání 
spodní vrstvy X. c. od rychlejšího splakování. V těchto vrstvách 
jsou zvláště hojné svíry. Pevné vrstvy souvrství toho střídají se 
s rozdrobenými neb v pecky rozpadlými blíže povrchu v jíl promě- 
něnými vrstvami barvy bílé, tmavošedé neb zmodralé. Pevnější lavice 
vybírají se všude ku stavbě. V souvrství X. d. nejson skameněliny 
tak hojné jako v předchozích. Vyznačuje se vyskytováním většího 
množství stlačených Imoceramů, nejkrásnějšími a největšími Thecosi- 
phoniemi a Verruculinami útvaru křidového vůbec a vyskytováním se 
velkého množství zajímavých pozůstatků rostlin. Terebratula semiglo- 
bosa jest zde vzácná a jen při dobývání většího množství kamene 
se zjistiti dá, vyniká pak též většími rozměry u porovnání s exem- 
pláry předchozích vrstev. V nejspodnější vrstvě jsou velmi hojné 
a pro počátek souvrství X. d. význačné větévky Chondritové, zvláště 
na Rohatecké (jako na Brozanské) výsině. 
Souvrství X. a. má mocnost 1 m; souvrství X. b. c. u Roud- 
nice 52:8 m, čím dále ku Mělníku tím je slabší, tak že na Hostinné 
obnáší 15:8 m; souvrství X. d. u Roudnice 14:1 m, u Mělníka 6:2 m. 
Levý břeh Labe. 
1. Na Vinici u Nuënicek. 
O tomto nálezišti bylo z části jednáno při pásmu VII. Popis 
pak jeho vztahoval se k studii z roku 1890. Od té doby bylo nále- 
ziště to mnohem lépe odkryto, a lom postoupil zde mnohem dále od 
cesty. Profil, který se tu jeví od severu k jihu ve stěně lomu roku 
1894. znázorňuji na obrazci. 42. Ornice a štěrk diluvialní byly tou 
dobou nahoře odkopány. Zde spatřujeme svrchní čásť pásma IX. 
a na ném nejspodnější vrstvy pásma X. v levo (jih), a v téže stěně 
lomu na pravo (sever) v bezprostředním styku s pásmem IX. a X., 
pásmo VIII. Mezi nimi spatřujeme rozsedlinu skorem svislou, mající 
v těchto místech směr od východu k západu. Vrstvy pásma VIII. 
mají tu polohu vodorovnou, vrstvy pásma X. a IX. jsou skloněny 
k jihu a jsou u rozsedliny vlnovitě zprohýbnuty; následek to pošinutí 
