XXV. Čeněk Zahálka 
DO 
© 
Šupiny rybí (h) 
Natica lamellosa, A. Róm. (vz) 
Inoceramus Cuvieri, Sow. (h) 
Nucula semilunaris v. Buch. (vz) 
Terebratula semiglobosa, Sow. (vz) 
Micraster cor testudinarium, Goldf. (zř) 
Micraster. (zY) 
Holaster planus, Mant. (zř) 
Parasmilia centralis, Mant. sp. (vz) 
Cristellaria rotulata, Lam. sp. 
Thecosiphonia ternata, Rss. sp. (vz) 
Ventriculites. (vz) 
Abies minor, Vel. (vz) 
Že tak snadno porušitelné pásmo X. zachovalo se osamoceno 
na Sovici, toho příčinou je čedičový proud, jehož existenci sjistil 
jsem vrtáním a kopáním na severní straně temena Sovického pod 
černou půdou, která diluviálním štěrkem a pískem je promíšena 
a v níž se úlomky čediče a střepy popelnic též objevují. Tento proud 
čedičový obejmut byl dříve kolkolem vrstvami pásma X., avšak 
r. 1831 sesula se ona část pásma X., která objímala čedič po straně 
severní, a tím dostala se bývalá severní část temene Sovického o 25 m 
hlouběji než li původně se nalézala. Sříceninu pásma X. zdobí posud 
8 stoletých borovic, které kdysi temeno Sovice pokrývaly spolu s ny- 
nějšími stoletými borovicemi na temeni Sovice dosud rostoucími. 
Podobné sesouvání se vrstev pásma X. jeví se i v novější době 
v létech mokrých, kdy vrstvy se rozmočí, od rozsedliny odtrhnou 
a s hůry dolů sklouznou po kluzkém slínu. Na podobné případy 
v Českém Středohoří poukázal jsem ve svých pracích: „Posouvání 
ssutin čedičových na Březníku u Libčevsi“ (Zprávy o zased. K. Č. 
S. N. 1884.) — O ssutinäch čedičových a ZOO v Českém 
Středohoří“ (Vesmír. č. 6. Roč. XIX. 1890.) 
2. Ostrý nad Stetim. 
Nejvyšší díl čedičové kupy Ostrého obalen je modravým, velmi 
měkkým vápnitým slínem spodní části pásma X. Tato barva není 
původní, neboť čím bližší je slín ten ku čedičovému proudu, tím jest 
modřejší, zároveň tvrdší a ztrácí obyčejný lom, až konečně v kontaktu 
s Cediéem je úplně modrý, tvrdý, nerovného lomn, nevře v kyselině 
a mění se v čedičový jaspis. Ve slínu tom nalezl jsem pouze: 
