4 XXVIII F. Vejdovský 
III. Zevní znaky Bothrioplany české. 
Bothrioplana bohemica jeví se jako velmi čile po hlenu se pla- 
zící, táhlá turbellarie barvy ve všech případech bělistvé, dosahujíc 
délky nejméně 5, nejvíce 9 mm, tedy asi těch rozměrů, jako udává 
SEKERA pro B. alacris. Na přídě jest poněkud zužená, v úplném pro“ 
tažení nepatrně se rozšiřuje v středním pásu těla rovněž tak jako 
na zadním. Zde bývá někdy rozšířenější než v středu těla. Přída jest 
jest zcela tupá, vybíhajíc v střední nepatrný lalůček, který dle zata- 
žení neb protažení těla bývá více méně zřetelnější se značněji prů- 
svitnou podélnou skvrnou, o níž později více bude řečeno. Po obou 
stranách přídy jest tělo jaksi utaté, takže se zdá, jako by zde bylo 
dvé jamek vířivých, které však teprvé něco dále na zad zřetelněji 
vystupují. Plazící se po sklíčku červ zachycuje se na zad četnými 
lepkavými buňkami, při čemž objevují se zde i citové brvy značné 
délky. Ty jsou však ve větším množství přítomny na předním okraji, 
tu ojediněle, onde zase v chomáčích z jediného místa z těla na 
venek trčíce. 
Brvy jsou celkem krátké a pokrývají skoro celé tělo, mimo 
zadní okraj, který jich postrádá. 
Na spodní straně, ve střední čáře těla nalezáme 4 otvůrky 
a Sice: 
. přední otvůrek exkreční těsně na předním okraji těla. 
. zadní otvůrek exkreční, asi v končině kde počíná jícen. 
. otvůrek ústní v zadní třetině těla. 
. otvůrek pohlavní nedaleko za ústním. 
Na hřbetní straně těla při pozorném zření objeví se posléze 
skulina podélná nad zauzlinou mozkovou, dle poměru stažení a ro- 
ztažení těla více méně zřetelná. 
Celé tělo jest málo průsvitné, k čemuž hlavně přispívá obsah 
žaludku a mohutně vyvinuté trsy žloutkové. Avšak ani pokožka sama 
neposkytuje tolik průsvitnosti, aby bylo lze bez větších nesnází sle- 
dovati na prvý ráz veškeru organisaci zvířete. Jen větší množství 
individuí usnadňuje postupné poznání anatomie a histologie Bothrio- 
plany. 
H> © DD Ha 
IV. Anatomie Bothrioplany. 
Hypodermis jest velmi nízká, buňky její 5 i víceboké obsahují 
jádra kulatá, buď eliptická, jindy zase hůlkovitá posléze a laločnatá. 
Již dříve bylo řečeno, že celé tělo, vyjma zadek, jest poměrně krátkými 
