XXX. 
0 granulitových „elipsoidech“ u Prachatic a Kři- 
šťanova. 
Pokus tektonicko-geologické studie dr. Jindřicha Lad. Barvife v Praze. 
Se dvěma dřevovyty. 
(Předloženo dne 12. října 1894) 
Geologické poměry hornin granulitem neboli bělokamenem na- 
zývaných nejsou, jak známo, všude stejny. Máme mnoho míst, odkud 
badatelé udávají a vyobrazují granulit v rule se vyskytující a sice 
buď jako čočkovitá lože nebo jako vrstvy, konkordantní s vrstvami 
ruly. Zde zvláště vzpomenuto budiž, že také takovými způsoby jeví 
se sporý granulit v bavorské části Šumavy dle GumBELA*). V Sasku 
vyskytuje se bělokamen za poměrů takových, že někteří soudí anebo 
soudili na jeho eruptivní původ. Také čítáme někdy o žilách neb 
aspoň o žilám podobných utvářeninách granulitu, n. p. ze Saska a 
z Voges. 
-Ale není jisto, Ze by vše, co granulitem bývá nazýváno, také 
opravdu lithologicky náleželo k sobě, nebo že by bylo geologicky 
správně pojato. Tím potřebnějším jeví se proto býti bedlivé zkoumání 
hornin těch. 
O letošních prázdninách bylo mi popřáno za laskavé podpory 
sl. komitétu pro přírodovědecký výzkum Čech a s velkomyslným do- 
volenim J. J. Adolfa Josefa kmážete ze Schwarzenbergů poohlédnouti 
se po granulitových okrscích Prachatickém a Křišťanovském. I sděluji 
tuto, co soudím o geologickém významu bělokamene v těch končinách. 
Zabývalo se ovšem granulity jihočeskými již několik zkoumatelů. 
Prvním odborným pozorovatelem jejich byl krajan náš ZirrE, který 
1) ‚Dr. C. W. Gümerr: Geognostische Beschreibung des Ostbayerischen Grenz- 
gebirges. Gotha 1868, pag. 338, 498, 520, 524 a jj. — 
Tř. matnematicko-přírodovědecká, 1894. 1 
