O granulitovych „elipsoidech“ u Prachatic a Kfiätanova, 7 
výšenin granulitového okrsku Křišťanovského, totiž táhlého Luchs- 
bergu, dlouhé vyvýšeniny Křišťanovské a částečně také směr výšiny 
u vesnice Psího Koryta. 
S naznačeným právě směrem hlavních údolí a vyvýšenin t. j. 
se směrem asi SZ—JV souhlasí pak také celkem směr paralelního 
slohu hornin údolí a výšiny ty skládajících jak pod žulovou masou 
samou ve prohnuté rule tak i po většině ve granulitu Křišťanovského 
okrsku. I nelze popříti, že by proto vystoupení žuly hor Zelnavských 
a prohnutí rovnoběžného slohu v sousední rule a dále i prohnutí 
resp. naklonění téhož slohu ve granulitu mohlo spolu souviseti, ba, 
poněvadž takový účinek tlaku, působivšího při vystoupení žuly, dá 
se vůbec a priori očekávati, jest i pravdě podobno, že oba úkazy 
spolu souvisí. Ovšem třeba jest uvážiti také zároveň odchylky, které 
se jeví ve směru rovnoběžného slohu ve krajině té. 
V jihozápadním koutu granulitového okrsku Křišťanovského, jak 
již bylo řečeno, mezi vsí Horním Schneedorfem a staveními zvanými 
Zweihäuser na skalách Steinbergu (rulovitého bělokamene) lze spa- 
třiti směr par. slohu SZ—JV s malým üklonem na SV. 
Na hřbetě Luchsbergu granulitická rula má v jádru svém směr 
rovnoběžného slohu SZ—JV a zapadá na JZ; na severozápadním kraji 
však má rovnoběžný sloh směr asi JZ—SV a zapadá na SZ, jevíc 
tak naklonění nebo snad prohnutí asi kolmé na směr prvnější. 
Skály rulovitého granulitu, vyskytující se blízko západní části 
Křišťanova, jeví směr paral. slohu SSZ—JJV až SZ—JV a úklon asi 
ku JZ 209 až 359. A také i blízko severního kraje granulitového 
okrsku nade vsí Psim Korytem severně od Křišťanova HocmsrerrER 
nalezl směr rovn. slohu ZSZ—VJV a úklon 40“ až 50" na JZ, na 
severozápadním pak konci skalního hřbetu toho směr paral. slohu na 
jednotlivých vyčnívajících skalách jest značně různý a jeví se býti 
celkem SJ s úklonem na západ asi 209 (ZSZ, ZJZ, Z). Právě poslední 
úkaz poukazuje zase na to, že zde jako na severozápadním kraji 
Lucbsbergu máme naklonění nebo prohnutí jiného směru. Snad jsou 
to stopy ještě druhého tlaku nějak od západu působivšího, určitěji snad 
od severozápadu, k němuž by byl u Psího Koryta pravděpodobně 
přistoupil odpor, kladený vznikajícími hřbety okolními na severu 
a severovýchodu. 
Tudíž, soudě dle směrů a úklonů rovnoběžného slohu jest gra- 
nulitový okrsek Křišťanovský vlastně zprohýbán a rozpukán dvojím 
směrem: hlavně sice kolmo na směr tlaku od žulové masy Zelnavské 
přicházejícího, ale zřetelně také jiným ještě směrem, totiž asi jiho- 
