18 XXX. Jindrich Lad. Barvir 
Üchy!ku tu „poznal již v. Hocasrerrer a smažil se ji vyložiti 
přijetím, že granulitové okrsky jižních Čech jsou částkami elipsoidů, 
původně se všech stran rulou obalených. 
Hnedle v první části pojednání tohoto bylo vyloženo, že sotva 
jsou dnešní směry a úklony rovnoběžného slohu granulitových okrsků 
Prachatického a Křišťanovského (jakož i směry a úklony rovnob. slohu 
okolní ruly) původními, nýbrž pravděpodobně směry a úklony ty 
vznikly teprve následkem tlaku resp. vržení. Pravděpodobnějším vidí 
se býti úsudek, že původně směr rovnoběžného slohu byl celkem 
horizontální. Granulit činí resp. činil vrstvy, konkordantní s vrstvami 
ruly. Také neseznal jsem nikde známek, že by u Prachatic neb u 
Křišťanova měla se rula rozbíhati nějak nad granulit a pod granulit 
zároveň tak, jako žádají idealní obrazy v. HocHSTETTEROVY, proto 
lze tím méně mysliti, že granulit činí (nebo činil) koncentricky 
stavěné elipsoidy, uzavřené v rule. 
Kdyby pravda bylo, jak v. Hocasrerrer třeba jen schematicky 
nakreslil na tab. I. obr. 5. a 6., že granulitové okrsky jihočeské byly 
jedenkráte takovými elipsoidy, a že všecko v okrscích našich má 
strukturu původní, měli bychom ve granulitových okrscích těch 
ohromnou erosi, částečně snad vůči sousední rule nepoměrnou, a 
mimo to bylo by se čemu diviti (a dalo by se vůbec sotva pocho- 
piti), proč právě v nejstarších vrstvách nemělo by býti na tak velkém 
okrsku zprohýbání vrstev a vržení, když v následujících pravých sedi- 
mentech zvláště u starších útvarů v našich krajinách pozoruje se 
tolik a tak velkých zprohýbání a vržení! 
A přijmeme-li jednou, že původní směr rovnoběžného slohu 
granulitu a ruly byl celkem horizontální, můžeme sotva již přijati, 
že. mezi granulitem Prachatickým a Křišťanovským není žádného po- 
šinutí. Neboť bychom pak měli sled hornin: ruly, amfibolitu a bělo- 
kamene u Křišťanova právě opáčný než u Prachatic. Mimo to by 
z toho následovalo, že by vrstvy granulitu Křišťanovského měly se 
vytvořiti tuze vysoko nad granulitem Prachatickým. Jak vysoko, ob- 
držíme vyšetříce tloušťku ruly mezi oběma granulitovými okrsky. 
Prostředně velký horizontální průřez rulou můžeme učiniti asi mezi 
vsemi Skřiměřovem (Schreinetschlag) a Leptačem (Rohn), počneme-li 
něco západněji od vesnice prvější. Čára ta byla by asi 4'/, km 
dlouha. Ze však rovnoběžný sloh ruly asi 45° jest ukloněn ku směru 
horizontálnímu, činí vlastní tloušťka ruly, kolmo na rovnoběžný sloh 
její měřená ovšem jen tolik, kolik činí 4*/, km. näsobeno sinem 
