2 XXXI V. Jos. Procházka 
ušla, jistě by bývala správně modifikována ostatními — známoť přec 
předobře, jaké bohaté zkušenosti těmto badatelům byly k disposici, 
když zkoumali geologickou stavbu území, o jehož jednoho člena, a to 
z nejmladších — totiž o měkké jíly — nám zde běží. 
A proto maje zření k těmto okolnostem, domníval jsem se, že 
dr. J. J. JAHN názor svůj změní a že jej přispůsobí názorům starším, 
až jen se navrátí z výzkumu a jíly z označených nalezišť tak zv. 
mořských jílů miocaenních vypere a výplav náležitě bedlivě prozkoumá. 
A toho jsem se domníval tím více, čím bohatší jsou zkušenosti, kterak 
zhusta smutně dopadávají ukvapené závěry o stáří vrstev v terrainu, 
činěné na základě pouze některých a ne, jak třeba, všechněch znaků. 
Tím větší bylo přirozeně mé podivení, když jsem později místo 
toho všeho z letošní výroční zprávy řiditele říšského geologického 
ústavu Dr. G. ŠracHa") vyrozuměl, že Dr. J. J. Jany na svém pů- 
vodním názoru nejen stále trvá, než že se snaží ujišťovati, že je 
správný. Znit dotýčné místo v oné zprávě takto: Hier sei nur noch 
hervorgehoben, dass durch die Auffindung neogaener Tegel bei Wil- 
denschwert im Verein mit analogen Beobachtungen im Aufnahms- 
gebiete (Chotzen-Leitomischl) des Sectionsgeologen Dr. J. Jahn die 
Verbreitungsgrenze des marinen Tegels weiter nach Norden gerückt 
erscheint als bisher angenommen wurde. 
_ Tim jsem byl ve svém názoru utvrzen. Vždyť jest soud u věci 
této snadný. Jeho premissy leží na biledni. Na miocaenním území 
rozměru Jahnova nebylo by nesnadno nalézti usazenin na zkameně- 
liny bohatých, a to nejen bohatých mikro- než i makrofaunou. Juž 
okolnosť, že tato na něm nikde nebyla zjištěna, měla býti dostatečně 
závažnou, aby byla pečlivě uvážena. Jí se mělo věnovati svědomité 
pozornosti. 
Jest konečně věcí přirozenou, že jsem v poslední zprávě Jaunov& 
očekával, když juž jakýkolivěk seznam zkamenělin, tož alespoň kra- 
tičkou zmínku o tom, objeveny-li byly jaké fossilie a pak které 
z lokalit přechovávají jich nejvíce. 
Rovněž jest přirozeno, že bylo třeba názoru JAunovA, juž jednou 
vyslovenému, věnovati pozornosť. Se zřením k němu byloť dokázati, 
co je na něm skutečně pravdivého a co pochybeného. | 
Sledoval-li jsem tedy s interessem zprávy dr. Jar. J. JAHva, | 
bylo mým vroucím přáním míti z vlastního názoru obraz o.tom, co © 
') Dr. G. Sracım. Jahresbericht der k. k. geolog. Reichsanst. Wien, 1893, 
str. 12, 
