O území tak zv. mořských jílů miocaennich. 
.,. 
wi 
JaHx pojmenoval miocaennfmi jíly mořskými, přes to že nebylo ne- 
snadno dovtípiti se, co jej as k tomu svedlo. 
Vždyť vlastně juž dříve, než-li do terrainu vkročíme, dává nám 
geologická mapa prof. J. KnrsčíHo po té stránce několik vážných po- 
kynů. Vidímeť na ní, že všechna naleziště Jahnova území tak zv. 
miocaenních jílů mořských spadají výhradně do obvodu vymezeného 
J. Kresöim jako terrain vrstev teplických a březenských. 
Jak pochopitelno, pokyn to za těchto okolností důležitý a vele- 
významný. 
Jiného, neméně důležitého pokynu poskytuje generálního štábu 
mapa, byť i nekolorovaná. Na této shledáme všechna Jahnova nale- 
ziště v nadmořské výšce 3—400 m., tedy v téže výšce nadmořské, 
jako na skutečném miocaenním území nedalekého kraje Lanškroun- 
ského a pak severní a severozápadní Moravy. Mimo to vypozorujeme, 
že se tato naleziště rozprostírají po území mělké, téměř ploché 
pánve, uzavřené na západě, východě a jihu, otevřené naproti tomu 
na severu. 
Jednak rozšíření nalezišť Janxovýcm tak zv. miocaenního jílu moř- 
ského na území vrstev stupně teplického a březenského, jednak nad- 
mořská výška oněch jílů a konečně tvar celého Jamvova území určilo 
směr mého letošního výzkumu kontrolního. 
Záleželoť mi převalně na tom, bych i toto tak zv. miocaenní 
území poznal, a to tím více, poněvadž mám právě před rukama za- 
končenou publikaci o východočeském území marinnich usazenin 
miocaenních. 
Vždyť jest na bílední, jak velkého dosahu a významu pro naše 
dosavadní názory o rozloze miocaenního moře na západě by bylo sku- 
tečné zjištění mořských miocaenních jílů západně dnešního rozvodí 
Labsko-Dunajského. Souhlasím zcela s názorem, k němuž dospěl dr. 
E. Tierze, v úvaze na konci své zajímavé monografie okolí Olomúckého. 
Jsem s ním jedné mysli, pokud se týče toho, že kdyby vody moře 
miocaenního bývaly převyšovaly dnešní rozvodí Labsko-Dunajské, že 
by se neomezovaly jen na kraj Choceňsko-Litomyšlský, nýbrž že by 
© bývaly přirozeně sahaly hluboko na západ Polabský. Kam až ası, 
o tom poskytuje přibližný obraz fysiognomický ráz Polabí. 
Podobné názory však považuji za zcela nesprávné a úplně od- 
porující povaze jak palaeontologické, tak i petrografické — území vrstev 
skutečně miocaenních a skutečně mořských, rozprostřených mezi Lans- 
krounem, Česk. Třebovou a Moravsko-českou hranicí. 
