4 XXXI V. Jos. Procházka 
Shledali-li jsme typické miocaenní jíly mořské v okolí Ústí n. 0., 
z toho ještě nikterak neplyne, že miocaenní moře valilo své vody na 
západě přes zmíněné rozvodí, šíříc se od Ústí n. O. až jižně Lito- 
myšli. Jedině správný soud z tohoto důležitého objevu, kterýž se 
zcela shoduje jak s rázem zvířeny jílu Ústského, tak i s celým rázem 
východočeského území miocaenního, je ten, že z mocného zálivu vý- 
chodočeského vynikal úzký jazyk (fjord) až do okolí Ústského, jehož 
vody byly na zvířenu mořskou poměrně chudy a silně vyslazovány 
přítoky pozemními. 
Abych tomuto tvrzení dodal váhy, podotýkám zde, že mé zku- 
šenosti o miocaenu východočeském neopírají se jen o zevrubné studie 
dosud faunisticky A. E. Reussem'!) prozkoumaných tří nalezišť: Opatova, 
Třebovice a Rudoltic, nýbrž že jsou i podepřeny výsledky téměř všech 
obvodův, na nichž mořské miocaenní jíly v této oblasti dosaženy byly. 
Dnes mám před rukama zvířeny mimo z jílů Opatovských, Trebo- 
vických a Rudoltických, též z jílů Ústských, n. O., Česk. Třebovských, 
Semaninskÿch, Damntkovskjch, Lukavských, Lanslouns. a Čerm- 
ských, odkud, jak povědomo, až dosud zvířen známo nebylo — a pak 
též výsledky zevrubných studií mladších usazenin od Verméovic po- 
čínaje až na Českomoravskou hranici a od Lanškrouna až po Ústí m. O. 
Ostatně bude zevrubně pojednáno o těchto věcech v mé práci 
o východočeském území mořských jílů miocaennich, kteráž, jak doufám, 
za nedlouho tiskem vyjde. 
S těmito poznámkami tentokráte beru za vděk a vracím se 
k vlastnímu účelu těchto řádků: k důkazu, pokud páně J. J. Jamvův 
miocaen mořský v okolí Choceňsko-Litomyšlském skutečně mořským 
miocaenem je. 
Že jsem toto na každý způsob zajímavé üzemf poznal a pokud 
bylo mým účelem, prostudoval, děkuji munificenci slavného Sboru 
přírodovědeckého Musea král. Českého v Praze a pana prof. dr. Anr. 
Farče, za což srdečné vzdávám díky. 
Jak zřejmo, okolnosti dříve zmíněné předepsaly směr mého 
výzkumu. 
AZ po Ústí m. 0. poznal jsem skutečné mořské jíly 
miocaenni se zvirenou typickou a — na původním nale- 
zisti. 
') A. E. Reusse. Die marinen Tertiaerschichten Böhmens und ihre Ver- 
steinerungen. Sitzungs der d. k. Akad, d. Wissensch. Wien 1860. 
