2 XXXV. J. Babor a J. Košťál 
pláři druhu ichthyomma Held. z Göstritze (coll. Hrabák) v Horních 
Rakousích a ze Semmeringu v Dolních Rakousích (leg. Sturany). 
Zvíře štíhlé, vrásky (rugae) drobné četné, vzadu (na noze) něco 
větší, barvy modrošedé (u zvířat v líhu) s bělavými vrcholky. Noha 
dlouhá, tenká, na spodu v lateralních polích pigmentovaná, s hlu- 
bokými příčnými rýhami (po kontrakci v alkoholu), v poli středním 
bílá a hladká. Krk jest šedohnědý, na pravé straně intensivněji za- 
barvený, po stranách světlejší, velmi jemně vráskovaný; integument 
pod límcem skrytý je bledě šedý, hrubě zrnitě vrásčitý. Tykadla ho- 
ření dlouhá, válcovitá, s reliefem velmi jemným, oči značně vyniklé ; 
tykadla dolní poměrně dosti dlouhá, hebká; obojí temně hnědočerná. 
Pysky velmi zřetelné, tmavé, pigmentace při samé hubě méně soustředěná. 
Límec plášťový má vnitřní obrubu úzkou, modrošedou, vnější širokou 
a špinavě žlutou. Plášť v souvislosti s integumentem vaku útrobního 
lze děliti na tři skoro stejně široké podélné pásy: pravý z nich je 
konkavní, bílý a podél svalu cívkového (musculus columellaris) pře- 
chází velmi ostrým úhlem v zonu prostřední, konvexní, jež je na své 
výši modročerně zbarvena; tohoto zbarvení ubývá k vrcholu vaku 
útrobního; poslední, levá třetina je bělavá s modrošedými skvrnami 
až asi do poloviny délky; později prosvitá bezbarvou pokožkou světle 
šedohnědá barva jater; rovněž i žlutá ledvina, jakož i perikard se 
srdcem zřetelně se dají zevně již rozeznati. 
Tímto vnějším habitem, jakož i anatomicky shoduje se nase 
varieta s typickým exemplářem druhu ichthyomma, který jsme dostali 
od p. dra. R. SruRANYyHo z Vídeňského dvorního musea (sbírán na 
Semmeringu), a podáváme zde proto podrobnější popis zvířete, ob- 
zvlášt anatomicky, že tento druh vůbec není dosud náležitě studován, 
ač je v alpských zemích dosti hojným obyvatelem; domníváme se 
pak, že v anatomické své skladbě dosti vykazuje zajímavých zvlášt- 
ností. 
Ústroje zažívací, nervstvo a souhrn orgánů plášťových neliší se 
nikterak od obvyklé úpravy Campylaeí a vůbec rodu Helix, pročež 
popis jejich pomíjíme. Čelisť jest specificky charakterisována pěkně 
červenou barvou, úhlednou souměrnou klenutostí a dvěma mohutnými 
žebry v centru, vystupujícími z ostatní části jako mohutné vruby, mimo 
něž lze ještě po každé straně rozeznati dva nepatrné návalky. Ra- 
dula má 136 příčných a 81 podélných řad zubů, jako udává Schu- 
berth”*), ale tvarem jednotlivých těchto zubů liší se poněkud náš 
nález od výkresů zmíněného autora; u typické formy (ze Semme- 
ringu) i u nové české variety jsme však shledali tvar zubů úplně 
