O nové české Campylaei. 4 
lia biplicata Mont. a plicata Drap. dle WIEGEMANNA, cana Held. a lami- 
nata Mont. dle Lenmaxva. Konečně musí býti s tímto útvarem srov- 
náváno ligamentum suspensorium četných Helicid, Zonitid a Limacid, 
jakož i snad sval „retractor“ — receptacula na př. u Arionid; em- 
bryologicky, dle údajů RovuzravpovýcmH, Brockovýcm, Ermisový CH a 
KrorzovýcH zakládá se apparat Dohlarnt u Pulmonatü vůbec die způ- 
sobu triaulnfho. Posléze nutno srovnávacím způsobem studovati geni- 
talie Vaginula, Peronie, triaulních Opisthobranchit a Valvaty, jež 
mohou v této otázce platně přispěti, o čemž však pro piété si po- 
necháváme pojednati. 
Naleziště této nové odrůdy druhu Helix ichthyomma Held., 
poprvé v Čechách sbírané, je Hojná Voda (Heilbrunn) u Nových 
Hradů v jižních Čechách ve výši asi 900 m. *) blízko hranic dolno- 
rakouských. Pro geografické rozšíření této alpské Campylaey je to 
lokalita neočekávaná a velmi zajímavá, při čemž ještě ta okolnost je 
pozoruhodna, že je na tomto českém nalezišti druh tento pozměněn 
v lokalní, endemickou varietu. Žije tam v hlubokých trhlinách a sku- 
linách v podezdívce jediného domu a vylézá jen za silnějšího deště; 
na jiném místě a v počasí ne velmi vlhkém nebylo jí lze najíti. Sdě- 
lení toto shoduje se s obvyklými údaji pro bydliště Helix ichthy- 
omma; označují se hluboké trhliny skalní, jež opouští jen za veli- 
kého mokra. 
Helix ichthyomma patří do užší skupiny Eucampylaeí, jež se 
skládá dle WrsrERLuNDA*") ze tří dobrých druhů s jedním priradenym 
(H. Strobeli Less.) a z několika variet, úhrnem deset forem mimo 
naši. Skupina tato je dosti interessantní svým polymorphismem 
a četnými přechodními tvary mezi jednotlivými typy i tvoří také 
ostře vymezený celek zeměpisně, což je ostatně význačným charak- 
terem sekce Campylaea vůbec. Nejjižnější ze specií této skupiny je 
Helix Strobeli Less.’), žijící v Piemontě; v severní Italii a v jižním 
Tyrolsku nastupuje na jeho místo Helix cisalpina Stab., největší z této 
užší skupiny a nejbohatší na variety, z nichž rhaetica Mss. zasähä 
i do Švýcar; tvoří často přechodní formy k předešlé, tak že bývá ne- 
snadno je někdy rozeznati obzvlášť z krajiny, kde se jejich oblasti 
stýkají. Ve Švýcarsku a severní Italii se pojí k cisalpině A. zonata 
Stud., jež zasáhá až do severovýchodní Francie, odkudž ji zná již 
Mogum-Tanpoxn. Zajímavo pro nás je, že její var. flavovirens Dum. 
et Mort. ze Savojska je úplné analogon naší ochroleuca od ichthyomma ; 
*) Dle JoRDANA 15) žije tento druh ve výši 500—1800 m. n. hl. m. 
Ur u 
