6 XXXV. J. Babor a J. Košťál 
je běložlutá nebo světle zelenavá, obyčejně bez pásek a pruhů. Ko- 
nečně sem patří AH. ichthyomma Held., jejíž rozšíření zaujímá vět- 
šinou severnější země alpské; je známa z Krajiny, Korutan, Tyrol; 
Štýrska (L. Pfeiffer‘), Solnohradska (L. Pfeiffer*), Sturany!*), východ- 
ních Švýcar, Horních Rakous (Reichenhall, Eibsee, Grossramming) 
a Dolních Rakous (okolí Vídně, Rossmässler Schneeberg, L. Pfeiffer 
a Semmering, Sturany leg.). V severních Tyrolech vyskytuje se ja- 
kožto var. achates Ziegl. s temnějším zbarvením, zvláště s nápadným 
pruhem; druhou varietu jsme zde právě popsali z jižních Čech. Lo- 
kalita česká je nejsevernější a jediná nikoli alpská. 
Posléze podáváme v krátkém přehledu dějiny tohoto druhu. 
Helix ichthyomma stanoven byl r. 1837. v Okenově Isis od Hrrna"). 
byl však již v době dřívější přečasto označován jménem foetens. 
Tohoto názvu bylo však od několika autorů užito k označení asi 
čtyř druhů alpských Campylaeí, což vedlo k synonymice tak spletité, 
že není možno zjistiti, který druh je tímto jménem poprvé míněn, neboť 
identifikace druhů sem přináležejících je neobyčejně stížena jejich pro- 
měnlivostí a četnými přechody; rovněž nestálým znakem je silné 
páchnutí za živa, jež dalo podnět k jménu foetens*). Nesnáze taxono- 
mické vysvítají ku př. z třídění Korerrova‘), jenž typus našeho druhu 
označuje jako foetens Stud. a var. achates Ziegl. jako jiný druh jme- 
nem ichthyomma Held.; rovněž rozpaky Cressrvovy?, 1°) kterak řaditi 
formy z různých lokalit, zdali za variety či druhově nebo vůbec 
nijak, dosvědčují, jak nesnadno jest ovládati material proměnlivých. 
druhů, drobí-li se na zbytečně mnoho samostatných specií. RossmÁSSLER. 
a Prerrrer?), *), $), označují druh náš jak foetens Stud. nebo foetens C. 
Pf. pro parte, kdežto Czessin”) 1) a Wesrerzunn dávají přednost 
názvu ichthyomma Held, čehož jsme se i my přidrželi, Moquix Taxpox“) 
uvádí pod jménem foetens druh u WersrERLUNDA a j. jako zonata Stud. 
zařaděný; někteří mínili názvem foetens i Helix planospira Lam. od 
této užší skupiny již značně vzdálený. 
Anatomicky byl druh tento zkoumán poprvé od Anorra Scæmrnra*) 
r. 1855. (var. achates Ziegl.), kterýž autor kreslí jeho genitalie na 
tab. IX. fig. 64. Při tehdejší hrubé methodě úplného rozpraeparování 
a zaschnutí celého organu nelze již a priori očekávati úplnou shodu 
výkresu Schmidtova s naším, ale zvláštní krátký přívěsek oviduktu 
tamže nakreslený připomíná tak nápadně naši ansu oviduktovou, že 
se domníváme na určito, forma Schmidtem studovaná že byla ichthy- 
*) Naše odrůda dle udání nálezců neměla za živa nijakého zápachu. 
