2 "XXXVIII. Josef Malíř 
IN. Doberckovy opravené elementy z r. 1879 (Astr. Nachr. 
95. 331): 
A = 39915 A 920hl 
1 — 92018 e — 04472 
U=102943 a tedy n= 34971 
T= 1835508 a 1210 
Pohyb positivní. 
Pozorování této dvojhvězdy byla sebrána již několikráte. Upo- 
třebeno seznamu Doberckova (vydaného s opravenými elementy r. 1879) 
sáhajícího do r. 1877, dále seznamu Flammarionova, (Catalogue des 
étoiles doubles et multiples. Paříž 1878), obsahujícího pozorování 
rovněž do r. 1877 a seznamu, jejž vydali Crossley, Gledhill a Wilson 
(A Handbook of double Stars. Londýn 1879) do r. 1878. Vedle toho 
z přístupných pramenů vybrána pozorování této dvojhvězdy a doplněn 
jimi seznam. Poslední pozorování uveřejněné je z r. 1890; pozdější 
nebylo nalezeno žádné. Tak sebrána celkem 103 pozorování. 
Redukce posičních úhlů na aeguinoctium 1850 
de = 20”0548 sin e sec à (1850 — 6) 
odpadla, poněvadž sin « = sin — 3° je nepatrný, takže maximalní d® 
(pro pozorování v r. 1782) je pouze 0"56, kterážto hodnota v našem 
případě, kde se pozoruje jen na desetiny stupně, úplně mizí. 
Souřadnice polární o (distance) a © (posiční úhel) byly převe- 
deny dle rovnic 
200080 y=osin® 
na souřadnice Descartesovy a pomocí těch byly snadno graficky 
zobrazeny polohy všech pozorování. Při tom distance 1” znázorněna 
délkou 10 cm. 
Pak sestavována normální místa. Při výpočtu dána zásadně 
3 pozorováním jednotlivých pozorovatelů jednička váhy, jestliže po- 
zorování ta byla v souhlasu s pozorováními sousedními; když se však 
od nich lišila, tu váha jejich byla poměrně snížena a některým dána 
dokonce váha = 0, ku př. Talmageovu pozorování distance z r. 1865'71, 
posičního úhlu z r. 186877, pozorováním z r. 187380 a 187472; 
Barcleyovu pozorování z r. 186876; jiným opět dána váha nepatrná. 
Tak utvořeno celkem 13 normálních míst, jak uvedena jsou na str. 
