O některých mineralech píseckých. " 
Růženín není tak pěkný jako „u obrázku“ jef spise šedorůžový 
a jako křemen obecný místy silně hydroxydem železitým rezavé 
zbarvený. V bílém křemenu obecném jsou četné dutiny, které vylo- 
ženy jsou dílem druzami krystalů téhož křemene aneb vyzdobeny 
jsou pěkně fialovými pyramidami amethystu. 
Také však tvoří amethyst křivolaké vrstvy rovnobéžné mezi 
křemenem a živcem, v nichž střídá se větší a menší intensita fialo- 
vého zbarvení. 
Zajímavým úkazem jest tence vrstevnatý křemen, jenž vylamuje 
se v kusech, v nichž vrstvy uloženy jsou ve třech se protínajících 
směrech. Barva jest rezavožlutá, nejsilnější vrstvicky jsou sotva 1 mm 
tlusté, obyčejně ale jsou mnohem jemnější; napočetl jsem na jednom 
úlomku 2 cm silném přes 40 lupenů, z nichž mnohé opět v několik 
ještě lupénků jsou rozděleny. 
Poblíže tohoto křemene nalézti lze místem malé, 1—2 cm silné 
vrstvy žlutohnědého železitého opálu. 
Titanit. 
V okolí píseckém nalézá se mnoho starých, úplně vyčerpaných 
lomů vápenných a téměř ve všech nalézá se v kontaktním pásmu 
mezi vápencem a Žulou neb rulou dosti hojně vtroušený titanit 
v krystalcích větších neb menších, více méně dokonalých. 
Tvar krystalů jest na všech místech stejný a abych jej zjistil, 
obral jsem si krystaly větší z lomu na „Kraví Hoře“ a z lomu 
u „Nového Sedla“. 
Titanit od „Nového Sedla“ má plochy zprohybané a drsné, 
takže k měření vůbec se nehodí. Mimo to jsou některé krystaly jako 
přetržené a do trhlin vniká sousední hornina, což nasvědčuje tomu, 
že podléhaly tlaku a tím také vysvětluje se zprohýbaný a dolíkatý 
povrch ploch. 
Krystaly titanitu z „Krvavé Hory“, ač lépe jsou vyvinuty než 
-ony z „Nového Sedla“, předce na goniometru neposkytují reflexů 
ostrých, některé vůbec žádných, pročež úklony, měřením obdržené, 
_ které doleji uvádím, jsou aproximativní. 
Přiblížným měřením stanovil jsem následující tvary: 
n = (123) 3 P2, y=— (101) Po, e— (1029) 1 Po, r= (011) P o, 
P = (001) 0 P. 
