2 XLV. J. F. Babor 
Totéž pozoroval Sıuroru '“) u mediterranních Amalif nemoha si nijak 
tento podivný úkaz vysvětliti. Nemohu také dosud výkladu jistého 
podati, ale upozorňuji na možnost, že se tu snad jedná o varietu 
menší velikosti, jakou na př. již před 40 léty stanovil Moqun-Tanpon 7) 
jakožto var. rustica; na exempláře Slavikovy hodí se výborně i ostatní 
vlastnosti, jež zmíněný autor pro tuto odrůdu udává, zejména rudá 
barva. 
Anatomicky je tento druh dosti znám a neposkytuje — aspoň 
ne u nás — příliš velkého pole pro variabilitu; jako nejnápadnější 
úchylku od obvyklého tvaru penisu uvádím jeden veliký kus z Krče 
(1894.) s genitaliemi poměrně dosti juvenilními, který měl penis 
šroubovitě vinutý (tab. XVII., fig. 1.) s kulatým odstavcem konečným. 
gracilis Leyd. Tento druh stanoven byl pod uvedeným jménem r. 
1876. LexprcEw *“), ale již Lemmans ?®) r. 1873. jej viděl, ale uvádí ho 
jako varietu od marginata; výkres na tab. V. BB. se rovněž shoduje 
docela s koloritem gracilis. Dosavadní známá naleziště tohoto druhu 
jsou : okolí Stuttgartu,?") Tübingen, Wůrzburgu;*“) Budapešti, Sibíně,??) 
pak sev. Italie (Pollonera ®) a Sebastopol;*5) v Mnichově jsem ji 
našel v zásobách zoologického ústavu prof. R. Herrwiea, sbíranou v ta- 
mnější botanické zahradě a ve Vídni ji letos našel dr. Sruranx. Tento 
vzácný druh žije v Praze dosti hojně v Jeleních Příkopech, kde jej 
lze v přirozených poměrech pohodlně studovati. Pozoroval jsem již tu 
značný rozdíl ve vybarvení různých exemplářů, a to dle vyšší neb nižší 
temperatury vždy bledší neb temnější ton, úplně v souhlasu s údaji 
CocEERELLOVÝMI.?) Dle methody SrmRorzovy !*) experimentoval jsem 
pak s tímto druhem v zajetí (na jaře 1892.) i docílil chovem (s mla- 
dými individuy začínaje) v temperatuře značně vysoké (259 C) kusů 
světle žlutohnědých (tab. XVII, fig. 2.), v temperatuře pak trvale 
nízké (109 C) téměř černých (tab. XVIII., fig. 8.) Bledé exempláře 
mohou později ztmavěti, nikoli však naopak, neboť černý pigment 
jednou vytvořený nemůže již nikdy zmizeti; patrno z toho též, že 
nemožno rozeznávati konstantní variety barevné. Pokusy zmíněné pro- 
váděl jsem v ústavě pana prof. dra F. VrspovskéHo, kdež se mi po- 
dařilo i páření u toho druhu — vůbec u rodu Amalia prvé pozoro- 
vání — podrobně sledovati (v dubnu 1893). Děje se dle typu kopu- 
lace u Helixů,*) jak se již z anatomických poměrů dalo předvídati. 
Nejdříve se zvolna vychlipuje atrium genitale se svými vniter- 
nými záhyby a prohlubinkami (tab. XVII., fig. 5.), načež se obě in- 
*) Vyjímaje ovšem vedlejší úkaz vymrštění šípu. 
