Doplňky k známostem o českých slimácích, 3 
dividua k sobě přiloží pravou stranou předních konců těla a vetknon 
si vzájemně do genitalních otvorů vychlíplé kuželovité papilly penisu 
(„glans“) (tab. XVII, fig. 6.); z těchto pak vniknou úhledné sperma- 
tofory do stopky receptacula. Tato přijde svým ústím v přímý dotyk 
se špičkou papilly penisové a účastníc se peristaltických kontraktur 
v souhlasném smyslu s pyjí, vtahuje do sebe spermatofor též aktivně, 
Pro snažší jeho zachycení jest opatřen tento stvol schránky chámové 
na vnitřní své ploše podélnými záhyby a někdy (u zvířat zvlášť ve- 
likých) i cirkulárním návalkem těsně při ústí do atria, jímž lze pří- 
stup do receptacula otvirati i zavirati. — Obě zvířata jsou během 
celého aktu polozatažena (tab. XVII., fig. 4.); rovněž jsem nepozo- 
roval žádné zvláštní hry tykadel před spářením, jako to bývá na př. 
u Helixů. — Spermatofor je poměrně velmi dlouhý, červovitého vzhledu 
a je posázen ozdobnými přidržovacími háčky konchyolinovými (tab. XVIL. 
fig. 7.). Tyto mají basi dvojklannou (zřídka trojklannou), střední nej- 
delší díl vřetenitý a vybíhají v zúžený ohnutý konec, obyčejně vidli- 
covitý; dosti často je tento trojdílný, zřídka jednoduchý (tab. XVII., 
fig. 8.). V dolejší třetině spermatoforu vyskytují se háčky s konečným 
zářezem velmi hlubokým (tab. XVII., fig. 9.); v místě největší tloušťky 
spermatoforu jsou háčky promíšeny a částečně nahraženy dlouhými 
páskami mírně vlnovitě zprohybanými, jež jsou beze vší okrasy a při- 
léhají těsně k vlastnímu spermatoforu, proplétajíce se mezi zmíněnými 
basemi háčků. Stěna tohoto pouzdra chámového skládá se, jak známo, 
ze stuhlého slizu, jenž se v receptaculu rozpustí a tím uzavřená sper- 
matozoa uvolní. Že se ampulla receptacula přijetím pušky čhámové 
značně musí rozšířiti, nepotřebuje zvláštních výkladů. 
Se stanoviska anatomického jest Amalia gracilis druhem velmi 
zajímavým poskytujíc, při vnějším habitu specificky velmi charakte- 
ristickém a dosti konstantním, v úpravě ústrojů pohlavních neoby- 
čejně bohatou proměnlivost; na to upozornil již SrmRoTE poznámkou, 
že gracilis Leyd. může míti genitalie úplně stejné tvářnosti s mar- 
ginata Dr. a gagates Drap. i se všemi možnými přechody mezi oběma. 
To platí vlastně jen o formě penisu, jehož typický tvar a pro tento 
druh nejčastější znázorněn je na tab. XVII. fig. 13. Jest zároveň 
schematem pro nejrozšířenější druh pyje Stylommatophor (Helicidám 
vlastní), neboť ukazuje zřetelně odlišený odstavec puškotvorný („Pa- 
tronenstrecke“ dle SrmRorHa, epiphallus dle TRrova), na nějž násle- 
duje samostatný oddíl „vlastního penisu“ s kopulaënf papillou 
(„glans“). Oba oddíly leží v společném svalnatém obalu („fourreau 
de la verge“ dle Moqum-Tanvona, „gaine de la verge“ dle BavpELora 
1* 
