Doplňky k znämostem o českých slimácích, 7 
tedy tento znak velmi labilní; sám Srmnorn'*) p. 225. připouští, že 
i agrestis může míti tuto žlázu jednoduchou. Celkem zdá se mi velmi 
pravděpodobno, že subagrestis Simr. není druhem samostatným od 
agrestis různým; neboť i menší velikost zvířete i slabší vývoj vnitř- 
ního organu svalového v penisu (,ein Mittelding zwischen Reiz- 
körper und Reizfalte“ 5) poukazuje spíše na mladšího agrestis. Ko- 
lorit u tak proměnlivé specie, jako je agrestis, vovněž nerozhoduje. 
Ostatně SrmRorH sám v nejnovější své publikaci o rodu Agriolimax 
přiznává svým druhům jen provisorní specifickou platnost a při- 
pouští, že představují často pouze přechodní tvary mezi starými 
deuhys (>22). 
laevis O. F. Müll. V jednom malém exempláři (obvyklé še- 
dohnědé barvy) od Králové Dvora, který jsem obdržel laskavostí 
pana K. Šulce, našel jsem dlouhý rourovitý penis, podobný jako 
popisuje a kreslí SrmRoru !?) jakožto abnormitu (tab. XVIII. fig. 6.). 
Oba oddíly od Srmrorma označené zevně znáti nebylo, ale objevily 
se zřejmě na serii řezů z tohoto ústroje a to tak, že v spodní polo- 
vině převládá muskulatura, v hoření mucosa a buňky žlázové, dole 
jen řídce roztroušené. Tato anomalie od obyčejného typického penisu 
neměla by o sobě dalšího významu, kdyby jiný nález učiněný na 
jednom exempláři od Ústí n. L. (bledém, pallidus Schr.) rovněž od 
p. K. Sulce nalezeném nepoukazoval na pravdöpodobnost, Ze i z ta- 
kového tvaru penisu (eulimaxovitého) vznik normálního penisu agrio- 
limaxového není nemožný. Máť tento druhý kus (tab. XVIII, fig. 7., 8.) 
pyji takového vzezření, že zcela nenuceně lze si představiti vznik 
této z předešlé jen větší koncentrací histologických elementů v od- 
stavce i makroskopicky patrné; vytvořil se totiž, řekněme dalším 
vývojem z předešlého penisu, samostatnější poněkud odstavec do- 
lení širší (a v něm se svalstvo sestavilo v „Reizkórper“), dále od- 
stavec hoření, žláznatý (stejným spůsobem, jako předešlý, jen koncen- 
trací žlázových buněk), jenž odpovídá tedy „flagellu“ Agriolimaxů, a 
posléze zbývá tu odstavec střední, úzký dlouhý, jenž oba ostatní 
spojuje a představuje, jak patrno, jen zbytek po předchozím dlouho- 
táhlém penisu rázu eulimaxovitého (tab. XVIII., fig. 6.). Odpadnutím 
- anebo snad jen zkrácením tohoto prostředního oddílu může posléze 
vzniknouti zcela obyčejný penis druhu Agriolimax laevis. — Bohužel 
© jsou tyto nálezy dosud tak vzácny, že by bylo dosti odvážno činiti 
z nich hned positivní dalekosáhlé dedukace, ale nepochybuji, že by 
bohatší material tohoto druhu vedl k rozluštění fylogenetického po- 
měru mezi Eulimaxy a Agriolimaxy spíše, než sebe pečlivější stu- 
