Doplňky k známostem o českých slimácích, 11 
sledního autora; dnes nikdo ve věci zkušený nemůže o tom býti ješté 
na rozpacích, že máme před sebou jediný druh s četnými varietami 
a mutacemi. Hlavní zásluhu o tento jedině správný názor má, jak 
známo, SrmRorTH. Méně ustáleno však je dosud mínění, jak faditi 
formy s jednobarevně bílou nohou, t. cinereus List. et cons. Nepo- 
chybuji, že i tyto nutno počítati jen za kategorie podřaděné hlav- 
nímu druhu Limax maximus L., neboť jejich znaky, totiž jednobarvá 
noha, po případě skvrnitost štítu (znak inkonstantní), a zřetelnější vy- 
vinutí Semperova organu nelze bráti za podstatné rozdíly druhové; 
jinak jako graduelní, relativní znaky hodí se k analytickému určování 
variet dosti případně. SrmRorH nepřikládá ani PorLovERovým a Lesso- 
Novým “), *) italským slimákům druhové samostatnosti, s čímž úplně 
souhlasím a mohu dotvrditi, že jsem na překrásném Limax rarepun- 
ctatus Poll. (od Staudiugera), který jsem anatomicky zkoumal, nena- 
lezl pražádné úchylky od našeho maximus L. Navrhuji tedy toto roz- 
dělení našich forem sem spadajících: Limax maximus L. se známými 
charaktery (viz na př. SrmRora'*) dělí se na dvě subspecie, totiž 
«) subsp. cinereoniger Wolff, jenž se opět dá lišiti na var. luctuosus 
M.-T. (černý se žlutým kýlem), ater M.-T. (celý černý), cinereoniger 
Wolff s. str. (se skvrnitým nebo pruhovaným hřbetem) atd. (na Mo- 
ravě přichází ještě červená var. Bielzü Seib.) a P) subsp. einereus 
List.) se znaky již uvedenými. Skvrnitosť štítu nemusí býti vždycky 
vlastností této subspecie, tak jako naopak nemusí vždy scházeti u pře- 
dešlé; sám jsem sbíral v Jílovém a na Sychrově — ovšem jen velice 
vzácně — cinereonigera se štítem po krajích pěkně skvrnitÿm a po- 
dobné našel jsem i v materiale Šumavském ; štít celý mramorovaný, 
jako maluje SrmRoru '?) jsem na žádném z Čech dosud nenašel. Polo- 
vzrostlý exemplář velmi pěkně černobíle kropenatý i se štítem skvr- 
nitým jsem dostal z Boubína laskavostí p. E. Šedého; noha má po- 
stranní pole trochu pigmentovaná, není to tedy cinereus. Cinereus má 
u nás již několik lokalit; jako nové uvádím sklenníky pana Donata 
v Košířích, zahradu p. Stuchlého na Vinohradech, nějaký sklep v Ji- 
číně (leg. p. prof. G. Smolař) a v Světlé na Sázavě (leg. slč. B. Ru- 
dolfová); na Krkonoších zjistil jej před dvěma léty Urro WORLBEREDT, *) 
-jenž svou zprávu o tom doložil výkresem jednoho mladého kusu. Či- 
nereus ve volné přírodě sbíraný znám Z Cech jen z okolí Písku, kde 
jej před několika léty sbíral zvěčnělý D. Vařečka. Štít tohoto kusu 
*) Per parenthesin upozorňuji, že toto jméno patří ze všech v malako- 
zoologii nyní užívaných k nejstarším; pocházíť z r. 1678. od Lusrera, jenž prý 
předstihl Linnéa nomenclaturou binarní o celé století. 
