4 XLVIIL Karel Vrba 
Vypočtěno: Měřeno : Počet hran: 
: m(110) 754821 75 46 (2) 
(210) 70 12 26 70 14 (2) 
: r(012) 23 58 26 2358 (2) 
: g(011) 413855 41 44 (2) 
: y(032) 53 841 53 61, (2) 
: &(I01) 40 22 34 40 19 (2) 
: (201) 695231 69 47 (2) 
n(212): g(011) 3731 6 37 31 (2) 
: (201) 37 5550 37 56 (2) 
: 1(210) 126 53 57 126 51 (2) 
:1"(210) 58 6 3 53 7 (2) 
Antimonit. 
V pojednání svém, které jsem již citoval, popisuje baron FouLLon 
též antimonit, zvlášť důkladně rozepisuje se o proměně antimonitu; 
již v různých stadiích dosti často sledovati lze. Záměnou kyslíka za 
síru, proměnil se antimonit buď jen na povrchu neb i hloub v cer- 
vantit neb stiblith, vedle nichž v množství nepatrném též valentinit 
a pyrantimonit vznikly. Uvolněná síra usadila se z části největší 
v podobě drobných, mnohoplochých krystalků na proměněných sloup- 
cích antimonitu, z části nepatrné byla okysličena v kyselinu sírovou 
i zavdala podnět k vytvoření se sádrovce a barytu, snad i aluminitu. 
Druzy antimonitu z Allcharu skládají se z části z dosti velkých, 
až 5 em dlouhých a 15 cm tlustých sloupců, bývají ale vždy na 
polech ulomené, zprohýbané a podle ploch štěpných rozpukané; 
jsou-li sloupce plochami jehlanů zakončené, bývají tyto oblé, nerovné 
a drsné. Větší krystaly jsou na povrchu vždy proměněny v kyslíkaté 
sloučeniny antimonové, vedle nichž sporé krystalky realgaru a sá- 
drovce se usadily, síra pravidlem chybí úplně. Jediná druza nedoko- 
nalých krystalů antimonitu, po jedné straně tenkou vrstvou druzovi- 
tého křemene okoraná, jeví po straně druhé značně velké, nedokonalé 
krystaly sádrovce jakož i lupenaté partie téhož mineralu, mezi 
sloupci antimonitu zaklíněné. 
Menší krystaly antimonitu, až 25 cm výšky a 06 cm šířky 
dosahující, obyčejně ale rozměrů mnohem nepatrnějších, jsou často 
velmi dokonale vyvinuty, plochy jehlanců bývají úplně rovné a vý- 
tečné se lesknou, asi tak, jako známé antimonity japonské. Typ anti- 
monitů allcharských jest, jak vždy na antimonitu se pozoruje, 
