O vlivu krvácení na tlak krevní-, a pohyb srdeční. 3 



nervačních podnětů při neporušeném oběhu krevním po delší dobu 

 pracovati mohlo. 



Tuto methodu usnadnil teprv Martin Newell 2 ) a při jeho modi- 

 fikovaných pokusech se ukázalo, že dedukce v. Bezoldova nemá plat- 

 nosti, jak jí strůjcem přičítána byla. Nejprv se zjevilo, že tlak krevní 

 nemá na srdce, zbavené centrálních vláken nervových, vlivu, jak 

 v. Bezold soudil; naopak se ukázalo, že vysoký tlak vzbuditi může 

 rovněž tak retardaci pohybu srdečního, jako nízký akceleraci. Pokusy 

 Martina Newella byly rozmanitě modifikovány a opětovány a ty ne- 

 dopadly, jak rozsáhlé literární údaje dosvědčují, ve prospěch v. Be- 

 zolda. Nejlépe asi důvody svědčící proti v. Bezoldovi shrnul Čirijev 3 ) 

 na základě svých pokusů a to tak : 



Na srdci, které centrálních drah zbaveno bylo, vybývají ještě 

 dva vitální jevy : jeden, který se hlásá tím, že srdeční pohyb se 

 urychluje a ten asi zakládá se na činnosti nitrosrdečních středů a 

 druhý, který se zjevuje v jeho oblenění (konečné ústrojí vagu). Poměr 

 vznětlivosti obou rozhoduje o výslední činnosti srdeční, když tlak 

 krevní vstoupá. Dedukce Bezoldova, které byl experiment základem, 

 není všeobecně platnou — ona se osvědčuje jen v některých přípa- 

 dech a sice tehdy, kdy nitrosrdeční středy vznětlivější jsou nežli ko- 

 nečný apparat vagu. 



Experimenty prováděl v. Bezold na králících. Než Albert kymo- 

 grafickými pokusy na člověku dokázal, že jeho kymografická křivka 

 se velmi podobá psí. Jest proto nutno experimentům na králících se 

 vyhnouti. Mimo to králík jeví také vzhledem ku innervaci srdce, když 

 ne kvalitativní, aspoň nápadné kvantitativní rozdíly oproti psu; na př. 

 má vagus králíka co nerv srdeční malý tonus. 



Rok po práci v. Bezolda uveřejnil J. Bernstein 4 ) pokusy s ji- 

 nými závěry — které vyznívají takto: Při netknutých nervech srdeč- 

 ních budí vysoký krevní tlak retardaci tepu, klesnutí tlaku akceleraci. 

 Jestli byly vagy proťaty, nedojde ku změně tepu, tep se nezleňuje 

 při zvýšeném a neurychluje při nižším tlaku krevním. Ujme-li se zví- 

 řeti něco krve, pak dle Bernsteina tlak krevní klesne a dojde ku 

 akceleraci; uzavře-li se tepna krvácející, pak tlak opět vystoupí a 

 akcelerace přestává. Bernstein vykládá, že úkazy popsané budí vagus, 

 který vyšším tlakem krevním centrálně drážděn jest. Pokusů, z kte- 

 rých by ale oprávněnost výkladu toho vyplývala, Bernstein neprovedl. 



2 ) Jahresberichte der Anatomie u. Physiologie 1881. 



3 ) Archiv für Anatomie u. Physiologie. Physiolog. Abthlg. 1877. 

 *) Centralblatt für med. Wissenschaften 1867. 2. 



1* 



