O vlivu krvácení na tlak krevní a pohyb srdeční. 



9 



Pokusy provedené způsobem svrchu popsaným učí, že nelze úsudek 

 Bernsteinův, jako by akcelerace původ svůj ve vagu měla, za platnou 

 uznati. Přisvědčiti můžeme toliko pouze, že akcelerace se stane menší. 



Se zřetelem k účasti vagu neuspokojil jsem se s uvedenými po- 

 kusy. Jsou-li vagy proťaty a dostavuje-li se vzdor tomu akcelerace, 

 může přece vagus na ní vinu míti. Nedá se z předu vyloučiti, že 

 konečky bloudivých nervů v samém srdci na akceleraci se účastní. 

 Proto jsem zvířata před krvácením atropinisoval. Známo, že atropin 

 nitrosrdeční konečky vagu ochrnuje a tím tep urychluje. Podmínky 

 ku studiu akcelerace nejsou tedy opět příznivý. Než na druhé straně 

 pozorováno, že puls některých psů po otravě atropinem se urychluje, 

 ale nikoli ve značné míře. Této okolnosti všímal jsem sobě při svých 

 pokusech. 



Pokus 6. 



Pes 3500 g těžký — 0-5 2 pct. roztoku kurare vstříknuto do 

 jugularis ; umělá ventilace ; cruralis připravena ku vypuštění krve. 

 Carotis spojena s kymografem. 



Pokus 



Tlak krevní 



v 



mm Hg 



Počet tepů v 6" 



Akcelerace 

 tepu v % 



0-5 atropinu (1%) 

 vstříknuto do jugularis 



Za dvě minuty po in- 

 jekci 



Krvotok z art. cruralis 



Za příčinou důkazu, že 

 atropin účinkoval, byly 

 vagy proťaty a perife- 

 ricky elektrickým prou- 

 dem drážděny. Srdce se 

 neoblenilo 



Silný krvotok 



138 

 148 



99 



91 



100 



17 

 18 



18 



20 



18 



H% 



46 



22 



22%, u po- 

 rovnání 

 s počtem 

 tepů před 

 atropinisací 

 a prvým 

 krvotokem 



