6 X. Vladimír Novák: 



potenciálu docílil ponořením elektrody platinové do směsi rozmanitých 

 roztoků obsahujících chroman draselnatý, síran chromový, kyselinu 

 a ionty halogenové. Potenciál tento změřen pak vzhledem k normaloí 

 elektrodě. Sbělení u chloridu stříbrnatého vyžadovalo potenciálu 

 l - 44 volt, zrušení latentuího účinku u bromidu stříbrnatého l - 14 volt. 



Z fakta, že dva roztoky, určené k vybílení zčernalé vrstvy, o stej- 

 ném potenciálu (proti elektrodě normální), účinek světla at již latentní 

 nebo patrný zčernáním, buďto úplně zrušily, nebo bez jakékoliv změny 

 jej ponechaly, Luther soudil, že látka latentního a vyvolaného obrazu 

 ve vrstvě citlivé jest identickou. 



Zbývalo ještě určiti, jaké jest chemické složeuí látky světlem 

 vznikající. Měřen potenciál citlivé vrstvy vzhledem k elektrodě plati- 

 nové a to v kapalině, jež obsahovala určité množství jemně rozptý- 

 leného stříbra. Přidáváno pak halogenu, po desetinách toho množství, 

 jež by všechno stříbro proměnilo v chlorid resp. bromid stříbrnatý, 

 a potenciál stále měřen. Teprve při přidání 5 / 10 úhrnného množství 

 halogenu pozorován pak v potenciálu náhlý skok, který odpovídal 

 změně o 1*44 volt při desce s vrstvou chloridu stříbrnatého a změně 

 o 1*14 volt při desce s vrstvou bromidu stříbrnatého. Z toho výsledku 

 patrno, že halogenový potenciál podmíněn jest látkou Ag 2 Cl resp. 

 Ag 2 Br, (po případě Ag 4 Cl 3 resp. Ag 4 Br 2 ). 



Ačkoliv výsledky tyto platí pro vrstvu halových solí stříbrnatých 

 bez jakéhokoliv ústředí pojivého, — jsou přece jen velmi závažným 

 důvodem pro Ederovu theorii tvoření se subbromidu v emulsi žela- 

 tinové osvětlením. 



Dalším důvodem pro chemickou povahu světelného účinku na 

 desku fotografickou jsou úkazy nastávající při přeexponování desky. 

 Deska přeexponovaná nejeví se, normálně byvši vyvolána, nejtmavší 

 na místech nejvíce osvětlených, naopak tato místa jsou často mnohem 

 průhlednější než místa obrázku náležející polostínům. Dle chemické 

 théorie vykládá se tento výsledek velmi jednoduše. 



Bróm působením světla z bromidu uvolněný působí na želatinu 

 a utvrzuje ji tak, že na místech příliš dlouho osvětlených, kde mnoho 

 brómu se vyloučilo, želatina do vývojky vložená nebotná, kapalinu 

 nepřijímá. Následkem toho vyvíjí se místa méně osvětlená více do 

 hloubky než místa přeexponovaná. Poněkud přeexponované desky lze 

 zachrániti, vyvolati jako normální negativy vývojkou velmi zředěnou, 

 která může na desku působiti dlouhou dobu ('24 a více hodin). 



Na deskách zvláště dlouho exponovaných z těchže důvodů vy- 

 volá se normální vývojkou obrázek positivní. 



