8 X Vladimír Novák: 



a zrna byla vesměs v povrchové vrstvě, kdežto počet zrn tmavých 

 v desce osvětlené skrze sklo obnášel na 1 mm 2 pouze 325.000 a zrna 

 tato byla rozdělena celou vrstvou. Konečně, byť jako nepřímý důvod 

 pro platnost théorie Edebovy, může býti uvedena okolnost, že podařilo 

 se O. Vogelovi 14 ) subbromid stříbra syntheticky připraviti. 



3. Z uvedených důvodů jest pravdě nejpodobnější théorie 

 Ederova. Proti ní, ve prospěch své théorie uvádí Abegg 15 j tato fakta: 



a) Latentní obrázek mizí téměř úplně, vykoupá-li se deska expo- 

 novaná v zředěné kyselině dusičné. 



b) Neosvětlená deska vyvolá se na těch místech vývojkou, kde se 

 jí dotkneme čistým drátem stříbrným (pokus Edebův). 



c) théorie subhaloidová doznává, že při vyvíjení sesiluje se obraz 

 proto, že se stříbro vylučuje na těch místech, kde již stříbro 

 z redukovaného subbromidu povstalo, 



d) Abney ukázal, že negativ politý neosvětlenou dosud emulsí se 

 vyvíjením sesiluje, podobně, že se vyvíjí obraz i ve vrstvě ne- 

 osvětlené emulse, kterou byla polita exponovaná a dosud ne- 

 vyvolaná deska. 



e) Proces zrání vysvětluje se dle Abeggovy théorie velmi jedno- 

 duše. Želatina redukuje i ve tmě emulsi, tak že již předem 

 před osvětlením emulse obsahuje částice stříbra; odtud se též 

 jednoduše vysvětlí přezrání emulse — závoj starých desek. 



f) Deska, kterou po osvětlení vložíme do fixáže, dá se fysikálně 

 vyvolati právě proto, že v sirnatanu se redukované stříbro ne- 

 rozpouští. Proti těmto důvodům, z nichž prvý a druhý (a a b) 

 nejsou fakty úplně zajištěnými, lze uvésti výklad G. Mercato- 

 bův 17 ), dle něhož uvedené pokusy lze bezvadně objasniti theori 

 subhaloidovou. 



4. Vzhledem k vytknutému omezení problému fotografie vědecké 

 — další okolností důležitou jest způsob, jakým se světelný účinek na 



u ) Otto Vogel: „Beitrag zur Kenntnis des Silbersubbromids". Photogr. 

 Mittheil. 36. pg. 334. 1899. 



15 ) E. Abegg: Die Silberkeimtheorie des latenten Bildes. Arch. f. wissensch. 

 Phot. 1. pg. 15. 1899. 



10 ) Fysikálním vyvíjením míní se redukce stříbra z vývojky obsahující sůl 

 stribrnatou (na př. dusičnan stříbrnatý) ; redukce ta nastane na místech, kde jest 

 k tomu již dán podnět, podobně jako nastává krystalisace v roztoku přesyceném 

 na místě, kde vhozen byl do roztoku malý krystalek rozpuštěné látky. 



17 ) G. Meecator: „Silberkeim und Silberhaloidtheorie" Arch. f. wissensch. 

 Photographie 1. pg. 199. 1899. 



