20 



X. Vladimír Novák; 



Poněvadž chyba pozorovací obnášela několik jednotek posled- 

 ního místa, možno s přesností pro mnohá měření postačující považo- 

 vati elektrom. sílu uvedeného článku Leclanchéova za stálou. 



6- Opacita vyvolaných desek určována klíuovým fotometrem /. 

 „Otto Toepper" 39 ) v uspořádání naznačeném na obr. 5. 



T 



T7ZZU ^JJ-iJ-ílMÍ~/ < 1 1 / < . uzzzzz zz. 



B 



"- "»"'"""■ ,111.1. 1.177777/// : ,ti>it . ! l, <</lltt!Ut íim. 



Obr. 5. 



Plynová lampa umístěna za stěnou S, jež propouštěla do míst- 

 nosti, kde pozorováno, pouze roztříštěné světlo matnou deskou A do 

 skřínky T, v níž nalézalo se diafragma B opatřené též matnou deskou 

 skleněnou. Destičky, jichž relativní opacita měla býti stanovena, nale- 

 peny voskem na skleněnou desku E. Aby mohla býti kterákoli z de- 

 stiček pozorována, byla deska E zastrčena do zvláštní skřínky, po- 

 hyblivé na kladkách k ve směru vodorovném v dřevěném rámci, který 

 bylo možná pohybovati ve směru vertikálním po kladkách n, n. Tento 

 rám vyvážen příslušným závažím, tak že pozorovatel mohl snadno 

 vyměňovati v poli zorném kteroukoliv destičku, po případě i pozo- 

 rovati různé její partie. 



Fotometr klínový (BIO) zašroubován do silné desky N kruhovým 

 otvorem opatřené a s pevným stativem spojené; deska tato na zadní 

 straně měla vedení pro pohyblivý rámec R. V otvoru této desky na- 

 lézala se silná čočka spojná D ; která promítala obrázek osvětlené 

 destičky právě na diafragma klínového fotometru, na něž zařízen 

 okular O. Diafragmatem fotometru byla úzká štěrbina, přes niž dalo 



39 ) Přístroj tento, určený vlastně pro srovnávání jasnosti hvězd, zapůjčil 

 mi p. J. Malíř, jemuž za tuto laskavost srdečné děkuji. 



