XVI. C. Zahálka: 



5. Pískovce »Hnité, glaukonitické, jemnozrnné, desko vité, šedé, křehké, 

 snadno se rozpadávající ve žlutavou hlínu. Tu a tam vyčnívají 

 z nich koule pevné, vápnitější a pevná lavice téhož pískovce. La- 

 vice vápencovitější jsou tmavošedé nebo šedé. V souvrství tomto 

 je Innoceramus Brongniarti a Exogyra lateralis 10'5 



4. Pískovce šlinité, glaukonitické, šedé, jako 3. s tmavšími koulemi, 

 pevnými, písčitého vápence, též s lavicí téhož nahoře 6-0 



3. Pískovce slinité, glaukonitické, jemnozrnné, deskovité, šedé, s hoj- 

 nými tmavošedými, do modra písčitými vápenci v koulích. Je tu 

 Inoceramus Brongniarti, Exogyra conica a Fucoidy 1*5 



2. Pískovec slinitý, žlutavě šedý, jemnozrnuý, tu a tam s větším 

 zrnkem křemene, s řadou tmavošedého písčitého vápence v koulích. 

 Jsou tu kolmo stojící Fucoidy 1-0 



1. Pískovec slinitý, žlutavě šedý, jemnozruný, tu a tam s větším zrnkem 

 křemene. Pokračuje v lomu přilehlém hlouběji a obsahuje koule 

 písčitého vápence . . 1"0J 



Náplavy kryjí hlubší vrstvy pásma IV 7 - 



Most přes suchý příkop za SV. koncem Sušna 2152 m n. m. 



Po levé straně Vrátenskéko důlu najdeme pěkně odkrytou horní 

 část pásma IV. v několika úvozech pod Kivnem a Chotětovem. Tak 

 na př. v lomu na úpatí stráně jižně od Sušna při cestě ze Sušna 

 do Éivna. Vrstvy šedého, jemného, písčitého slinu jsou tu čerstvě 

 odkryty v mocnosti as 9 m. Koule křemitého vápence v čerstvě od- 

 krytých vrstvách sotva jsou znáti; teprve oklepáváním stěn najdeme 

 polohy tmavošedých koulí. Hlavní rozsedliny směřují od Z. ku V. 

 a jsou tak široký, to jest vrstvy jsou tak rozestoupeny, že skuliny 

 místy 5 cm až 10 cm obnášejí. Tak rozeklané vrstvy vídával jsem 

 jen u dislokačních čar. A hle srovnává se úkaz ten s geotektonikou 

 zdejších vrstev. Profily sestrojené na přič Vrátenského údolí mezi 

 Byšicemi a Chotětovem ukazují, že údolím Vrátenským v naznačených 

 místech, od Z. k V. jde dislokačuí rozsedlina, podle níž jsou vrstvy 

 střechovitě zlomeny a poněkud vrženy. Nejlépe to znázorňuje náš 

 obr. 7. a 9. 



Podle toho dlužno opraviti nás profil obr. 14. přiložený k na- 

 šim pojednáním o pásmech v okolí Řípu tak, aby vrstvy „Na neckách" 

 zapadaly ku Čečelicum. 



Prohlédneme si nyní profil dle cesty od Z. konce Éivna ku SSV. 



