XXL 



O oxydačních produktech rhodeosy. 



Podává Emil Votoček v Praze. 

 Předloženo v sezení dne 7. března 1902. 



Přítomná práce měla za účel prohloubiti studium rhodeosy a to 

 jmenovitě pokud se týče jejího chování se optického. Poukázal jsem 

 již ve své předešlé zprávě o cukru řečeném na onu zajímavou okol- 

 nost, že jeví dvojí rotaci; ve stavu syrupovitém jest [a] D =: -f- 36° 

 (na redukující sušinu cukerného syrupu počítáno), kdežto rhodeosa 

 krystalická, získaná ze syrupu toho přes methylfenylhydrazon, jeví 

 [a] D — -f- 75,2°. Bylo nutno vyšetřiti příčinu tohoto podivného úkazu. 

 Dvojí rotace zmíněná mohla býti zaviněna příčinami různými : 1. pře- 

 smyknutím se rhodeosy vlivem hydrazinů při převádění v hydrazony, 

 2. přítomností nějakého složitějšího, hydrolysovatelného cukru v syrupu 

 surovém a konečně 3. tím, že syrupovitá rhodeosa skládá se z cukrů 

 několika. Veškeré tyto hypothesy podrobeny kontrole experimentálně. 



Eventuálná náchylnost rhodeosy k molekulárně mu přesmykování 

 zkoušena tím spůsobem, že roztok její vařen s hydrátem barnatýiu, 

 jenž jak známo dovede u hexos za obdobných poměrů přesmyknutí 

 spůsobiti. Při pokusu mém zahřívány ve vodní lázni po l 1 /* hodiny 2 y 

 husté, syrupovité rhodeosy (o rotaci [a] D = + 36°) s 1 g Ba(OH) 2 

 a 100 cm 3 vody. Po skončeném záhřevu odstraněno baryum a určena 

 znovu mohutnost redukční a z ní i rotace specifická. Ukázalo se, že 

 nenastala v ní téměř pražádná změna, [cc] D obnášelo zase -|- 35.7°, 

 tedy v mezích pozorovacích chyb právě tolik, kolik před pokusem. 

 Uváží-li se, že hydrát barnatý, činidlo velmi energické, nespůsobilo 

 změnu rotace, t. j. přesmyknutí se cukru, lze bezpečně souditi, že 

 tím méně dovedou změnu řečenou spůsobiti hydraziny, látky to o ne- 

 poměrně skrovnější basicitě nežli žíravó zeminy. 



Věstník král. čes. spol. nauk. Třída II. 



