O oxyrlačních produktech rhodeosy. 



11 



rozpustný, rozštěpena za varu benzaldehydem. Získána tekutina, silné 

 redukující Allihnův roztok, cukerná. Aby cukr v ní obsažený néjak 

 byl karakterisován , převeden zahříváním s 2 g C ß H.NH . NH, HCl 

 a 3 g octanu sodnatého ve fenylosazon. Tento jest krásně žlutý a je\ I 

 se pod mikroskopem složen z jehlic krátkých, spíše hranolkům po- 

 dobných. Produkt odsát a na porovitém talíři alkoholem propláchnut; 

 tál při 185° až 186°. Přehlacením z alkoholu bod tání ještě o něco 

 stoupl, totiž na 189°— 190°. Jest tudíž osazon cukru toho rozdílný 

 od rhodeosazonu, jenž byv připraven z úplně čisté, krystalické rhodeosy 

 a překrystalován z líhu, tál při 171°— 172°. - 



Dosavadní výsledek práce mé dá, se shrnouti v následující: Syru- 

 povitá rhodeosa obsahuje vedle krystal, rhodeosy o [a] D ■= j- 75,2°, 

 ještě cukr druhý, který prozatím nazývám isorhodeosou. - - Isorho- 

 deosa liší se od rhodeosy v těchto bodech: 1. Oxydována bromem 

 přechází v kyselinu nesnadno se laktonisující, jejíž barnatá sůl je 

 přesnadno ve vodě rozpustná; 2. dává osazon rozdílný od rhodeo- 

 sazonu; 3. neskýtá s hydraziny (ani substituovanými) nerozpust- 

 ných hydrazonů. Poměry všechny vysvitnou nejlépe z následujícího 

 přehledu : 



Syrup. rhodeosa [a] D =z -\- 36° 



niethylfenylhydrazinem 



oxydací Br-j-H.O 



hydrazon b. t. 181° matečný louh rhodeonan Ba isorhodeonan Ba 



kryst. rhodeosa 



[«]*= 4-75,2° 



j 



fenylosazon 



b. t. 172° 



cukr níže točící, 

 než výchozí 



rhodeolakton 



rd - - 76° 



kryst. rhodeosa 

 [«],, = + 74,3° 



isokyselina 

 -f- isolakton 



amorf. iso- 



rhodeosa 



I 



fenylosazon 



b. t. 189 e 190° 



Isorhodeosa (jejíž studiem se nyní zabývám) má as otáčivost 

 poměrně nízkou; její přítomnost spůsobuje, že rotace syrupovité 

 rhodeosy jest -f 36°, kdežto rhodeosa krystalická má -J- 75,2°. 



Ke konci upozorňuji na zajímavé faktum, jež vyplývá ze srovnání 

 kryst. rhodeosy s fukosou, methylpentosou, kterouž byl Tollens svého 

 času isoloval z chaluh rodu fucus a nedávno z traganthu: 



