10 XXVI. C. Zahálka: 



V Pojizeří není možno rozloučiti vždycky pásmo VI. od VII. 

 Máme jen málo míst, kde lze obě pásma nalézti a kde přístupna jsou, 

 tam pro stejnou petrografickou povahu nelze rozhranní čáru vésti. 



Poprvé shledáváme se s těmito pásmy při silnici z Nových 

 Kosátek .do Horního Slivna. Jsou špatně přístupny. 



V profilu 5. 



(Obr. 11.) 



uvedli jsme, že nad pásmem V. počínají vrstvy dosti pis čitých slínů 

 jemně glaukonitických barvy šedé. Jsou deskovité a hlubší orbou se 

 vyorávají v mocnosti as 4 m. Podle výroku hospodářů a podle toho, 

 co jsme poznali v dalších profilech Horno-Slivenské vysočiny budou 

 výše následovati písčité sliny giaukouitické, šedé, s pevnými velmi 

 glaukonitickými vápencovými lavicemi o mocnosti asi 6 m. Jsou ornicí 

 jemně písčitou kryty. To jsou vrstvy pásma VI. a VII. 



V profilu 6., 



východně od Střížovic, při silnici do Horního Slivna jsou přístupny 

 písčité sliny pásma VI. a VII. glaukonitické s muskovitem, deskovité, 

 žlutavé s pevnými vrstvami křemitého vápence jemně glaukonitického 

 tmavošedého. Týž se na povrchu v plackách povaluje. Obsahuje 

 Areu subglabru. Mocnosč přístupná obnáší 3 m. Vyšších vrstev na 

 tomto místě není, neboť žlutnice diluvialní pokrývá vyšší vrstvy. 



V profilu 7., 



(obr. 12.) 



východně od Krp, poznamenali jsme opět nad pásmem V. vrstvy 

 pásma VI. v podobě písčitých slínů šedých v pevné desky se láma- 

 jících o mocnosti 2 w, nad nimi pak pevnou lavici křemitého vápence 

 šedou, o mocnosti 02 m. Vyšší vrstvy zakryty byly opět diluvialní 

 blinou. 



V profilu 9. 



u Rivna opět přístupny byly písčité sliny drobnozrnné, jemně glauko- 

 nitické, světle šedé, deskovité, s Ostreou semiplanou a Exogyrou 



