O petrografičnih svojstvih nekaterih hribin iz zapadnoíeákega kambrija. }', 



Dr. Slavík Fr. „Příspěvek k poznání vyvřelin středočeského prae- 

 kambria." Rozpravy české akad. cis. Fran. .los. pro 

 vědy i. t. (1. 1902. Letnili - XI. Stev. 4. Praga. 



Druge književne pripomočke navajam na doticnih mestili. 



A. Profil .Kamenná hůrka' — „Pod trním/ l ) 



1. Œlinasti škrilnik. [1]. 



B- skladi severovzh. panoge Mileške gore, severozap. od „Kamenné hnrke." 



Makroskopično : temnosiv, jedrnat, na škrilavih ploskvah se 

 nahajajo majhni, blesteči se tinjcevi lističi. 



Pod mikroskopom razločujemo sledeče zmesnine : kremenjakova 

 zrna, sljudo (sericit), koje vzporedna razvrstitev označuje razločno 

 škrilast zlog, rutil, plagioklaz in skoro gotovo tudi grafit. 



2. Jedrnati liabaz. 



a) Nepo sredna podloga spodnjekambrijskega konglomerata „Kamenná burka - ' 



(severní obronek) [2]. 



Makroskopično jedrnat, temnosiv, se razločuje od hribine, ki 

 jo je popisal Rosiwal („Verb. i. t. d." str. 211. št. 2. 1894) pod 

 imenom „Feinkörniger Diabas" le po manjših dimenzijah zmesnin. 



P. m. opazimo sledeče razmere. 



Živec, popolnoma nepravilno porazdeljen, je vseskozi latvasto 

 omejen. Ker je bil premočno razkrojen, se ni dal natanko določiti. 



Z ozirom na njegovo zelo poševno potemnenje (29° 20' do 34° 60') 

 smemo le sklepati, da imamo před seboj vsekako zelo bazičen člen 

 iz cele vršte plagioklazov. Rosiwal domneva, da je živec njegovega drob- 

 nozrnatega diabaza (1. c. p. 211) istoveten labradoritu. Kakor káže 

 zgoraj omenjeno potemnenje, je pa labko še kak bolj bazičen člen 

 (bitovnit ali anortit) cele vršte. 



Druga bistvena zmesnina je monoklinski avgit, ki se vidi v o. 

 brusih od živcevih tvorb kakor razrezan, vsled česar káže vsa 



J ) fc. Jahn: „Über die geologischen Verhältnisse etc." Jahrb. d. k. k. geok 

 R.-A. 1896, pag. 673—681. 



1* 



