O petrografičnib svojstvih nekatenh hribin v/, zapadnoóeskega kambrija. 13 



Zlog je jedrnat. Dva vzorca kazeta male nadrobljene plagio- 

 klaze in intratelurne tvorbě neke rudnine. ki je skoro gotovo enstatit, 



V nekem temnomodrikastosivem kosu se nahaja vrhu t< : 

 toliko magnetita, da vpliva popolnoina razločno na magnetno iglo. 



Pod m. vidimo sledeče razinere. Vsa hribina sestaja bistveno iz 

 plagioklasa in nekega zelo izpreinenjenega pirokaena\ magnetu jo pťi- 

 uiesnina; na nekaterili inestih pa opazujemo tudi prereze popoluoma 

 razkrojenega ólivina. Ker sta razviti prvi dve rudnini v rl velí těžko 

 ločljivih generacijah, zadobi hribina nejasno porfirast zlog. 



Maloštevilnih nadrobljenih plagioklazovih kristalov prve gene- 

 racije nismo mogli določiti rádi neugodne njihove lege. Kar se pa 

 tiče osnovnega živca, ki se nahaja večinoma v obliki malih latev, 

 je zelo verojetuo, da odgovarja zelo različniin zmesoim razinerjem. 



Neki rombičen prerez plagioklaza, ki je bil vzporeden s ploskvijo 

 (010), je kázal naiureč poševno potenmenje -f- 18°15', kar ovaja albit. 

 Ako pa uporabljamo A. Michel- Lévyjevo statistično postopanje při 

 določbi drobnili plagioklazovih latvic, potem dobimo niaksimalne po- 

 ševnosti, ki variirajo med 25° in 30° in nas torej spominjajo mnogo 

 bolj bazičnih členov (labradorita) cele plagioklazove vršte. Razporedba 

 živcev, ki tvorijo osnovo, je včasi popolnoma nepravilna, včasi pa 

 razločno fluidalna. V kotih, ki jih opazujemo včasi med križajočimi 

 se živci; vidimo semintja razkrojeno, globulitično zrnato steklo. 



Živec je izpremenjen povsodi, kjer ga opazujemo, v kaolin in 

 v neki karbonát. 



Piroksen je v enem dělu materijala bledorumene , v drugein 

 bledozelene barvě. Tudi piroksen je zelo razkrojen in sicer v prvém 

 slučaju bolj v karbonáte, v drugem bolj v karbonáte in v klorit. Do- 

 locba, ki temelji na sledečih opazovanjih, je zato vsaj deloma hipo- 

 tetična. 



Prerezi so deloma latvasto, deloma nepravilno omejeni. Med 

 prvimi se nahajajo taki, ki kažejo trase ploskev, (100), (010) in (110). 

 Piroksenom lasttia prizmatična razkolnost se vidi dobro v latvastih 

 prerezih manj dobro pa v bazalnih. Stebričasti in hipotetično kakor 

 bazalni zaznamenovani prerezi kažejo skoro brezizjeinno paralelno po- 

 temnenje (z razkolnostjo ali z dvěma ploskvama). Monoklinski piroksen 

 je torej skoraj že izkljucen. Vrhu tega srno opazili v stebričastih pre- 

 rezih vlaknast zlog, kakor je lasten enstatitu in broncitu. Na podlagi 

 teh opazovanj bi směli paé proglasiti piroksen rombičnim avgrfom. 

 Ako se slednjič še oziramo na že omenjeno dějstvo, da je rudnina 



