22 XLI1L K. Hinterlechner: . .. 



c) Mélafirjev grdh [novo] in mel. sovrsta E [novo]. 



Makroskopično. Kos, ki je bil velik kakor otročja pěst, je sestajal 

 iz dveh s prostirn očesom razločljivih delov. Svetlosiva, jedrnata, ostro' 

 oraejena partija je bila těsno spojena s svetlosivorjavim , drobno- 

 zrnatim kosom. Tvorb intratelurne době nismo rnogli spoznati v no- 

 benem izmed oběh delov. Pod lupo bi šmátrali drobnozrnato snov za 

 peščenjak, ki je zmes malili drobcev, ki so koinaj tako veliki kakor 

 prosena zrna. 



Že makroskopično ločljivi polovici hočerno tukaj opisati z ozi- 

 rom na končne rezultate mikroskopičnega raziskavanja vsako zase. 



a) Mélafir. Pod m. je ta hribina nejasno porfirasta. Njenih 

 zniesnin nismo določili. Z ozirom na stopinjo razkroja navajamo 

 tu svoje muenje le s přidrž kom, ker srno se ozirali le na oblike rud- 

 ninskih prerezov. Neki latvasti liki, ki so bili po vsej priliki najbolj 

 gotovo dvojčki, in ki predočujejo sedaj psevdomorfoze, so pretežno 

 iz kaolina in kalcita, ter kažejo le obliko živca. Zato jih nazivljamo 

 morda najbolj pravilno kot plagioklaze. Oblike avgitovih prerezov spo- 

 minjajo nas monoklinskega piroksena. Olivin se ovaja po bisime- 

 tričnih, kratkih, v prerezu stebričastih likih, ki so na oběh straneh 

 priostreni ter imajo v sebi več ali manj klorita in limonita. Rude 

 se nahaja le málo v tej hribini a še ta je prekrojena v limonit. Kot 

 sekundárné tvorbě srno spoznali: limonit, klorit in mnogo kalcita. Pod 

 m. je ta hribina identična z zgornjim melafirjem b. 



ß) Mélafirjev gróh. 



Pod m. srno spoznali kot njegove zmesnine před všem oglate 

 drobce, ki kažejo zlog, mineraloško sestavo in razkroj zgornjega me- 

 lafirja a. Vrhu tega srno pa viděli še sledeče minerále. Neke latvaste 

 tvorbě lahko tolmačimo (deloma) kakor pirolcsene (deloma) kot pla- 

 gioklaze. Te so kakor zavité v neko zelenkastorjavo, prosojno, ter zelo 

 kalno snov, ki se nahaja tudi sama za se v nepravilnih oblikah. Na 

 nekaterih kraj ih, ostaja ta snov med křižem postavljenima nikoloma 

 popolnoma temna. Na mnogih se pa ovaja nasprotno kot agregát ene 

 ali večih rudnin. Kjer postaja prosojna, ima skoro zelenkastorjavo 

 barvo, ki varira do. vinskorumene. Morda imamo opraviti v imenovanih 

 pogosto od konkavnih ploskev omejenih tvorbah s pepelastimi kepi- 

 cami, v katerih se nahajajo že takoj spočetkoma na mnogih krajin 

 majhne individualizované tvorbě. Mogoče pa je tudi da so prebile te 

 kepice sele pazneje proces razsteldenja. Vse dosedaj navedené zme ; 



