23 XtlII. K. Hinterlechner: 



Pod m. spoznamo kot zinesnine te hribine plagioklaz, svetlo- 

 rjavo barvan monoklinski piroksen, biotit in magnetit. Prerezi so pri 

 plagioklazu latvasti, pri piroksenu nepravilni (kakor razrezani), pri 

 biotitu popolnoma nepravilni ali latvasti in le magnetit iraa obliko 

 zrn. Karakteristično prepletanje piroksena s plagioklazom podaja hri- 

 bini diabazastozrnat zlog. Živec srno določili po metodi prof. Beckeja 

 v prerezu navpično k M in P kot zelo kisel labrador. Poševno 

 potemnenje je bilo naiureč v omenjenem prerezu v ostrern kotu 

 (010) . (001) skoro natanko enako kotu 25° kar znáči, da je 45°/ An 

 v njein. Optični značaj je bil negativen. 



Živec je razkrojen in sicer deioma v kaolin deloma v tínjec; 

 avgit in biotit sta pa prekrojena večinoma v klorit. Hribina je so- 

 rodna z všemi pod 20a, 28b in 40 navedeními sovrstami in z všemi 

 onirni, ki se krijejo z Eosiwalovo sovrsto A. 



J, Jugo-zah. od vasice Hlíně. 



27. Œlinasti skrüaveo [novo]. 



V dolinici od Hlinca do Berovne (j. z. od Hlinca proti vasici „Třiman"). 



Makroskopicno je ta hribina jedrnata, skrilastega zloga, zelo raz- 

 pokana, mestoma šije medlosvileno ter je svetlorjavosive barvě. 



Pod m. opazimo sledeče sestavme: kremenjak, zelenkastorjavo 

 (rumeno) tinjcevo rudnino ter maloštevilne ogljene délce. Po razpokah 

 se delajo limonitičue tvorbě. 



K. Ouporska dolina. 



(Počenši od pečin, na kojih stoji razvalina tejroviškega gradu.) 



Ker je směr te dolině skoro natanko navpična k obci směrnici 

 hribin te pokraj ine, in dalje ker nam more zato razkriti zelo bogat 

 materijal različnih hribin, naj navedemo v sledečem popise posameznih 

 kosov za vsak kraj posebej (v nasprotju z načelom, ki srno ga zasle- 

 dovali do sedaj v tem dělu). 



