O stanovení a dělení kyanatanft, kyanidfl, rhodanidfi a rfrnikü. Q 



dmi parami, jak bylo shledáno vedením těchto par do roztoku chlo 

 ridu železitého. Aby dále bylo prokázáno, že ani kyanovodík neuniká, 

 vedeny páry do roztoku dusičnanu stříbrnatého. Ku hydrolyse kyana 

 tanu za přítomnosti rhodanidu nebylo možno použíti kyselin organických 

 jako na př\ vinné, ani kyseliny fosforečné, poněvadž titrace sulfokyanidn 

 dle Volharda nevede k cíli za přítomnosti těchto kyselin, jež působí 

 na sulfokyanid železitý, který co indikátor zde slouží. Též silných 

 anorganických kyselin sírové a dusičné nelze použíti způsobovaly 

 by rozklad sulfokyanid u. Z těchto důvodů používán byl kyselý síran 

 draselnatý. Roztok rhodanidu draselnatého před a po povaření s ky- 

 selým síranem nedoznal žádné změny, což patrno z následující tabulky. 

 (l cel l,, ňAgNO 3 odpovídá 4,ST n ŒCNS.) 





Použito mg 

 KONS 



Spotřebováno při 

 titraci 



Nalezeno mg 

 KONS 



Dif. % 



Poznámka 





4,83 

 9,66 



2cc 



4,87 

 9,7 



+ 1 

 + 0,4 



Var '/., hod. 





19,32 



\cc 



19,4 



-|-0,4 



s kyselým sí- 





48,33 



10 e '' 



48.5 



+ 0,6 



ranem drasel- 





96,6 

 220 



19,8«? ., 

 45,6« ,, 



96,4 

 220,1 



— 0,4 



-f 0,05 



natým. 



Určování obou kyselin vedle sebe spočívá tedy na získané zkuše- 

 nosti, že kyselý síran draselnatý hydrolisuje kyanatan draselnatý 

 a neporušuje sulfokyanid draselnatý. Po ukončené V^iodinové hydro- 

 lyse přidá se louhu, oddestiluje se opět amoniak do titrované kyse- 

 liny a ve zbytku po úplném ochlazení a okyselení kyselinou dusičnou 

 určí se sulfokyanid titraci dle Volharda. 



Provedeny tyto pokusy: 



Látka 



í KONS 

 \ KGNO 

 j KCNS 

 [ KCNO 



Použito mg 



Spotřebováno titraci 



96,6 

 223,2 



96,6 

 223,2 



\$č l l m uAgNO s 

 27,7V 10 nH^O 4 

 l9,8y í0 nAgNO 3 

 27,6' 10 H# 2 SO 4 



Nalezeno mg 



96,9 



224,8 



96,4 



224,1 



Dif. % 



+ 0,7 

 4-0,4 

 — 0,4 

 4-0,4 



