10 



XLIV. J. Milbauer: 



E. Kvantitativní stanovení rhodanidu a kyanidu. 



Z práce Borchersa [Repert. d. anal. Chem. 1. 130.; cit. Zeitschr. 

 f. anal. Chem. 22. 92.] o určování chloru, kyanu, sulfokyanu a ferro- 

 kyanu plyne, že lze kyan a sulfokyan určiti tím způsobem, že šutru- 

 jeme nejprv kyan dle Liebiga a v jiném podílu stanovíme síru, ekvi- 

 valentní sulfokyanidu — oxydací a vážkově co síran barnatý. 



Ke kvantitativnímu stanovení kyanidu a sulfokyanidu používám 

 rovněž methody destilační. Kyanovodík vypuzen kyselým síranem 

 draselnatým do louhu a určen titrací dle Liebiga, zbylý sulfokyanid 

 draselnatý titrován po ochlazení dle Volharda. Práce provedena v po- 

 psaném přístroji a poskytla tyto výsledky: 



Látka 



Použito mg 



Spotřebováno titrací 



Nalezeno mg Dif. % 



KONS 

 KCN 



96,6 

 128,7 



i9,87 íO H4/tf0 3 



19.7 



96,0 

 128,1 



0,6 

 0,4 



Jedná-li se pouze o stanovení kyanidu vedle sulfokyanidu bez 

 přítomnosti rušivých látek, je výhodnější methoda, již uvádí Treadwell 

 [Kurzes Lehrbuch d. anal. Chemie II. 461.], dle níž titruje se nej- 

 prve kyan dle Liebiga, pak přidá se přebytečného titrovaného roz- 

 toku dusičnanu stříbrnatého a zpět určí se množství, odpovídající 

 kyanidu a sulfokyanidu dle Volharda. 



F. Stanovení kvantitativní kyanidu, sulfokyanidu 

 a kyanatanu draselnatého. 



Dle Hannaye [B. Ber. d. deut. chem. Gesel. 11. 807.] lze kyano- 

 vodík titrovati za přítomnosti sulfokyanidu a kyanatanu v mírně 

 ammoniakalném roztoku normalným chloridem rtuťnatým. Tyž autor 

 neudává methody ku stanovení ostatních dvou látek. 



Na zkušenostech, nabytých při předchozích prácecb, založeno 

 dělení a stanovení těchto tří dusíkatých kyselin. Dbáno hlavně toho, 

 aby při destilaci tekutina byla neustále v pohybu v chladiči, což bylo 



