4 L. F. Slavík a Jos. Fišer: 



alkalií vázána jinak nežli v živci, a podrobným prohlédnutím výbrusů, 

 zhotovených z kusu vzatého k analyse, nalezeno živce velmi málo 

 a žádná součást jiná, v níž by nadbytek alkalií mohl býti obsažen. 

 Jest tedy pravděpodobno, že draslík a sodík částečně jsou přítomny 

 v datolithu samém, zastupujíce vodík v podobě OK resp. ONa. 4 ) Pod- 

 porou pro názor o významu K a Na v datolithu, zde vyložený, jest 

 také výsledek mikrochemické zkoušky, při níž chloridem platičitým 

 byla konstatována přítomnost kalia v čirých hry stolcích narostlého 

 datolithu. 



Větrajíc datolithová hornina bělá a stává se porosní i nabývá 

 vzhledu porcelánovitého. Při tom drobné skvrnky (zbytky původní 

 břidlice) stávají se na světlejší půdě patrnějšími. V mikroskopu možno 

 pozorovati druhotný vápenec, ostatek jest tak zakalen, že nelze pod- 

 statu hlavního produktu větrání s jistotou určiti. Posledním stadiem 

 větrání jest zemitá nebo křídovitá hmota barvy žlutavé nebo bělavé, 

 v prstech se roztírající. 



Na trhlinách celistvé horniny datolithové vyskytují se, ač ne 

 hojně, druzy drobných, čirých krystalků datolithu ne větších než 

 3 — 4 mm, mnohdy však ještě značně menších a v krystalinické až 

 jemnozrnné kůry splývajících. Přisedají přímo na celistvý datolith, 

 mladší novotvořeninou pak bývá bílý neb nažloutlý kalcit ve štěpných 

 massách, a často oba minerály jsou potaženy černou hmotou uhelnou, 

 jež i sama v tenkých korách jinde celistvý datolith povléká a jest 

 uhlím blízkým anthracitu, poskytujíc při suché destilaci jen málo dehtu. 



Habitus krystalů, jak vůbec bývá u datolithu, jest rozmanitý, 

 i nacházíme na téže druže krystaly o různé kombinaci a různé po- 

 měrné velikosti ploch. Celkový ráz krystalů jest však vždy pyrami- 

 dální, pinakoidy jsou poměrně menšími plochami vyvinuty. Dvojí 

 hlavní typ datolithových krystalů lištických podobá se nemálo kry- 

 stalům z trhlin chuchelského diabasu, popsaným a vyobrazeným 

 K. Vrbou. 5 ) 



4 ) Nověji (1899) K. Busz v práci: Mittheilungen über den Granit des Dart- 

 moor Fore.t in Devonskire, England, und einige seiner Contactgesteine (N. Jb. 

 für Min., Geol. u. Pal. Beil. Bd. XIII, 127) uvádí stopy alkalií z datolithu, jenž 

 spolu s granátem vápenatoželezitjhn činí kontaktní horDinu mezi vápencem a žulou 

 na místě uvedeném, 



5 ) Vest. král. české spol. nauk 1879, 460—474 a Zeitschr. für Krystallogr. 

 IV. 358-360. 



